130 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 
azokat a boldogságeszme mozzanataiul tekintvén, önmaga alá hódítja : és ezt 
téve saját szabadságát érvényesíti. Ez a törvény iránti tiszteletre épül; a 
törvény iránti tiszteletből fakadó szabad cselekedetek pedig az erény léte- 
lét teszik. Innen foly: hogy minél nagyobb az erény, annál nagyobb a 
boldogság is, és a kettő közötti való, életben fejlő, arányosság megtudatolá- 
sában áll az üdvösség lényege. 
Mindamellett e lényeg az emberi egyénben csak fogyatkozottan tü- 
nik föl. E pont fölvilágosítást kiván. A boldogsági eszme két oldalt fejt ki: 
az ösztönök arányosan összehangzó működésének megtudatolását és az ézen 
működésnek megfelelő kül világot. Hogy e két oldal közől csupán az elsó 
legyen az ember oly hatalmában, mely azt az öntudatos erényhez ará- 
nyossá teheti, az előbbiekból nyilván kitetszik. És ez igen fontos szem- 
pont. Az ember lényeges határozottságánál fogva törekszik az üdvösségi 
eszme megvalósítására, azt még is önerejűleg igazságosan meg nem való- 
síthatja; sőt néha, minél inkább megérdemli , annál kevesebbé látszik bir- 
tokában lenni. Tehát vagy azt kell gondolnia : hogy ezen törekvése puszta 
ábrándozás, vagy hogy az erény és boldogság közötti arányos összehang- 
zásnak meg kell valósulnia. Az első pont kivetkeztetné ót saját lényegé- 
ból; áll tehát a második, 
De ezen állitás egy oly lényhez vezet, ki az ember érdemeit telje- 
sen megismerje s természet fölötti hatalmánál s általányos szabad akaratá- 
nál fogva a kül világot azokhoz arányosítván közvetítse amaz erkölcsi vi- 
lágrendet, melyben az ember biztosítottan haladhat végcélja felé. E lény 
az általányos szellem — isten. 
És e fogalommal elérkeztünk az 
C) alanyilag öszszerű — subjective concretus — rationalismushoz , 
melyben az emberi szabadság a szükségiséggel szellemi élete által egye- 
súl. Első tehát, mire itt minden más előtt, felelnünk kell, ez: miből áll a 
szellem emberbeni élete? Vizsgáljuk. 
Mit a természet megtudatolás és önelhatározás nélkül valósítgat , 
azt az emberi szellem megtudatolás és önelhatározással viszi véghez. Mind- 
egyikben benvannak az eszmék magvai, de különbséggel. A természet mű- 
ködése törvényeket követ, melyekról nincs tudása ; így működik, mert más- 
kép nem működhetik. Jelleme a szükségképi okszerúség. Ellenben a szel- 
lem törvényeket követ, melyeket megtudatolhat, Nem lehet ugyan sze- 
