AZ ISTENESZME EREDETE. 135 
tassanak fen, mely által semmiből létre hozattak. A fenebb mondottaknál 
fogva e hatalom a teremtő hatalom: következőleg a világteremtő , világ- 
fentartó is egyszersmind — isten. 
Ezeket tekintve a teremtés és fentartás ugyanazon végetlen hata- 
lom működése, mely, midón a világot semmiből előhozza, teremtésnek, mi- 
dón pedig a már előhozott világ lételének folytathatását megeszközli , fen- 
tartásnak neveztetik. S nem látható-e ebból világosan: hogy a fentartás 
nem egyéb mint folytatott teremtés? De mi végből történik mindez ? 
Ha a világban előforduló eseményeket vizsgáljuk , s az azokat ösz- 
szetartó szövedék valamennyi oldalának érvényességét tisztán, tárgyilag 
és teljesen megítéljük; okszerűen megalapítottaknak fogjuk ismerni azon 
álláspontokat, melyekról a világnézetek szerkesztve voltak. Alig van em- 
ber, ki valamelly, többé vagy kevesebbé kifejtett világnézettel nem birna; 
de vajmi csekély azok száma, kik mindenik világnézet becsét külön, és va- 
lamennyiét öszszerűen méltányolni tudják. Pedig e nélkül tárgyavatott ha- 
ladásra szert nem tehetni. 
Az eddig fölmerült világnézetek három álláspont alá sorozhatók. 
Az első a teremtés által lett s fentartás által megszilárdított világot egy , 
magában teljesen bevégzett, egésznek tekinti. A második szakadatlan levés 
és folyásban levőnek állítja. A harmadik a kettót egyesíti. Szerinte a vi- 
lág szakadatlan levés és folyásban van ugyan; de ezen levésnek az előre 
mindenkép meghatározott, magát fokonként s belső összefüggéssel megva- 
lósító világeszme szolgál alapúl. 
Azonban térjenek bár el egymástól alapnézeteikre nézve az iménti 
álláspontok ; abban még ís megegyeznek : hogy a világélet mozgásának leg- 
egyetemesebb sajátsága a kifejlés. Ámde Frauenstüdt G. ,,Die Freiheit des 
Mensehen und die Persönliehkeit Gottes" címü munkájának 116. lapja sze- 
rint : , Jede Entwickelung hat einen Zweck." Honnan azon cél, mely végett 
a világot alkotó vanyok teremtve és fentartva vannak? Mindenik vany egy, 
szükségképen meghatározott eszmét valósít meg; az eszme pedig ezen 
szempontból tekintve, nem egyéb, mint a lényekben benlevő cél. Egy 
vany sem tűzi ki magának saját erejéből eredeti célját; mert ezt lételével 
együtt mástól kapta. Honnan tehát a vanyokbani célok és honnan a világ- 
egésznek célja? , Zweck ist eiín Gedanke, mondja ugyanott Frauenstüdt, 
der Gedanke ist nicht ohne eín Denkendes, das Denkende nicht ohne 
Selbstbewusstseyn, das Selbstbewusstseyn über alle Entwickelung erhaben. 
