232 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 
tént kihalása után sem egyesíté magát Magyarországgal , — csaknem foly- 
vást tartó háborgásokban telt el ". Törvénylevele törvénykönyvünkben 
Maximiliánnak hét, Rudolfnak pedig tizenöt vagyon. Ágazataik , valamint 
I. Ferdinándéi, szinte részint ideigleni s nap szükségein segélő, részint 
állandó szabályúl hozott rendeletekból állanak. 
A. Maximiliánnak törvényleveleiről. 
I-ső törvénylevele az 1566-dik évi február 2-ikán Károly főherceg 
elnöklése alatt egybegyűlt pozsoni országgyűlésben hozaték , s 28 ágazat- 
ból áll, melyek közól 
I. Ideigleniek vagy nap szükségein segélók : 
Az 1-ső — 3-dik ágazatok, melyekben az ország rendei kijelentik 
azon okok méltánylását, melyeket a királyi felség Károly főherceg által 
arra nézve, hogy országgyűlést mindjárt atyjának halála után nem tartha- 
tott, és személyesen ezen országgyűlésre sem jelenhetett meg, nekiek elő- 
terjesztetett. Továbbá a királyi felségnek ellenségein kivívott nyereségei fö- 
lött szíves örvendezésőket, azon temérdek költségekért, melyeket atyja 
hazánk védelmére fordított, és azon igéretekért pedig, melyeket önmaga 
ugyanazon célra nézve tenni kegyeskedett, hálás köszönetöket nyilatkoz- 
tatják. Végre magok részéről fogadják, hogy valamint addiglan, úgy az- 
után is, a királyért és hazáért véröket ontani készek leendnek. 
A 4-ik — 8-dik ágazatok, melyekben azon évre minden egész job- 
bágytelektól, a múlt évi had által elpusztúltakon kívúl, az 1563-dik évi 
országgyűlésben rendelt mód szerint beszedendő két forintnyi adót ajánla- 
nak, és mivel azon összeszámítás óta több helységek tüz és had által pusz- 
tulásra jutottak, — Slavóniát, mely múlt január hónapban újonnan össze- 
számittatott, kivéve, — új összeszámiítást tétetni kivánnak, egyszersmind a 
kamara tisztviselőit a királyi felség által arra szoríttatni kérvén hogy össze- 
számítókat ne rokonaik vagy szolgáik, hanem azon megyebeli birtokos 
egyének közől nevezzenek, s azoknak ne másféle, hanem csak az összeszá- 
mitást szabályozó országgyűlési határozatokkal megegyező útasítást adja- 
nak, jelesen hogy a hat forintnyi értékkel nem bírók adót adni nem tar- 
") Lásd ismét Rozenich ugyanazon munkája II-ik köt. 209—215 és 224—229. lap- 
jait és az ott előidézett kútfőket, 
