TÖRVÉNYEINK TÖRTÉNETE AZ AUSZTRIAI HÁZ ALATT. 257 
társzélek élelmi-szerekkel ellátását az 1545 és 1563-ik évi törvények ha- 
tározatai szerint eszközleni igérik, csak hogy a szolgáltatandó élelmi sze- 
rek ára tüstént kész pénzzel kifizettessék, és az élelemhozóknak katonai 
őrkiséret adassék. 
A 7—9-ik ágazatok az állandó lovasokról: hogy azoknak zsoldját 
az urak és vármegyék minden évnegyedben állomásaikra pontosan küldjék 
meg , — hogy a dunántúli vármegyék, ha azt a felség a főkapitánynak ki- 
hallgatása után jónak találandja, lovasok helyett gyalogokat tarthassanak, 
hogy a kik ily lovasokat tartani vonakodnának, azoknak jószágait az alis- 
pány foglalja el, és mindaddig lefoglalva tartsa, mig kétszer annyit le nem 
fizetnek, mint mivel tartoztak volna, — hogy a főkapitány biztosb föl- 
ügyelhetés végett a kapuk jegyzékét magának ne az alispánoktól hanem a 
magyar kamarától kérje ki, végre — hogy ezen lovasoknak elhelyezése a 
főkapitány és alispán által a királyi felségnek vagy Erneszt főhercegnek 
tudtával történjék. 
A 10—13-ik ágazatok a felkelésról: hogy az országos és részletes 
felkelésre nézve az előbbi, fóleg 1563-iki soproni , jelesúl a főpapokéra és 
káptalanokéra nézve az 1552-iki országgyűlések határozatai szolgáljanak 
szabályúl , — hogy az egy-telkes nemesek az 1546-diki törvény szerint 
minden öt nemes házhelytől egy lovast küldjenek, végre — hogy mind az 
állandó mind pedig más részletes fölkelési hadaknak szemléje mindenik 
vármegyében minden évben egyszer sz. György napja felé a főkapitánynak 
vagy különös emberének jelenlétében tartassék. 
A 14-dik ágazat, melyben a magyar lovas katonák legeltetéséről 
rendeltetik: 1) Hogy minekelőtte legeltetésre bocsáttatnak, zsoldjaik adas- 
sanak ki, hogy abból élelmöket fizethessék. — 2) Hogy legeltetésen csak 
az 1566-iki törvényben meghatározott időig maradjanak, és hogy a lege- 
lőre tulajdon lovaikon túl rokonaikéit vagy másokéit lovaik vesztesége alatt 
ne vigyék. Végre — 3) Hogy az ily legeltetésnek terhét minden rendek- 
nek jószágai, falui, és jobbágyai egyaránt viseljék. 
A 15-ik ágazat, melyben előadatik: hogy a királyi felség Erneszt 
főherceget Magyar-, Károlyt pedig Horvátországban és Slavóniában országos 
hadi helyetteseivé nevezvén, az ország rendeit intette légyen, miszerint a 
hadi és határszéleket érdeklő ügyekben ezen főhercegekhez , az igazságot 
illetókben pedig őhozzá folyamodjanak. Továbbá hogy a rendek ezen ren- 
delkezést elfogadván esedeztek légyen: hogy a főhercegek hazánkat ér- 
BET. TT. ÉVEK. VIII. 2. 383 
