364 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 
vása után a szabad városok rendjének törvényhozásbai befolyását mérsék- 
leni iparkodtak, kitetszik mind az 1608 k. e. 6-dik ágazatnak azon rende- 
letéből, mely a királyt a mezővárosoknak magyar tanács nélküli felszaba- 
dításától eltiltja, mind pedig abból, mert az 1608 k. u. 1-ső törvénycikkben 
az országgyűlésen ülést és szavazatot nem minden szabad városnak, ha- 
nem csak azoknak adtak, melyek Ulászló VII. törv. 3-ik cikkében rendben 
elősoroltatnak, a többiek dolgát a törvényeknek új rendbeszedésére és 
kijavítására halasztván. 
Jegyzet. Ulászló VII. törv. 3-ik cikkében csak e következő 8 város : Buda, Pest, 
Kassa, Pozsony, Nagyszombat, Bártfa, Eperjes és Sopron soroltatik rendben elő, s ugyán- 
ezen 8 várost jelöli Ulászló IV. törv. 41-ik ágazata is mint szabad kir. várost ki, tőlök 
az egyéb szabad városokat, valamint a kir. bányavárosokat is megkülönböztetvén. 
V. Némi érdekkel birnak törvényeinknek történetére nézve a kö- 
vetkező oklevelek is : 
1) A pozsonyi káptalannak 1608-ik évi sz. Erzsébet napja utáni pén- 
teken az iránt kelt tanúlevele"), hogy az esztergomi és kalocsai érsekek 
több, névszerint elősorolt főpapokkal e káptalan előtt megjelenvén, a bécsi 
békekötésnek vallások szabadságát érdeklő, és a papságnak törvény- vagy 
régi szokás-szentesítette jogait és szabadságait sértő határozatai , valamint 
az ország rendei által netalán hozandó és a királyi felség által megerósi- 
tendő ilyetén tartalmu törvények ellen is, ünnepélyesen ellenmondottak , 
és nyiltan kijelentették: hogy az ezek iránti előbbi törvényeket megrontó 
rendeletekbe soha beléjük nem egyezendnek. 
2) A magyar egyházi rendnek II. Mátyás királyhoz ugyanakkor in- 
tézett fölirása?) , melyben — előre bocsátván, hogy ő felsége az országban 
elhatalmazott eretnek vallásokat nagyobb zavaroknak eltávolítása végett 
büntetlenúl türelmezheti ugyan, de törvény által azoknak széles kaput nem 
nyithat, s követhetésökre szabadságot oly kevéssé adhat, mint emberölésre 
vagy más, isteni törvény által tilalmazott gonoszságokra, s hogy sz. István, 
sz. László, Béla és más királyaink koronájokat és életöket kockára tevék 
ki inkább, mintsem a hittól elszakadást megengednék, és hogy nagy szé- 
gyen légyen, midőn a lutherános és kálvinista fejedelmek tartományaikban 
a magok hitvallásukon kívül mást meg nem tűrnek, akkor a katholika igaz- 
!) Lásd, Péterffy : Sacra Concilia II. r. 191, s 192. II. 
?) Ugyanott 192—194. II. 
