TÖRVÉNYEINK TÖRTÉNETE AZ AUSZTRIAI HÁZ ALATT. 365 
ságot pártolók a hibás tanoknak széles útat egyengetnek , — a királyt lel- 
kének üdvére, az ausztriai háznak szeplótlen vallásosságára, és a jövő ma- 
radéknak ő felsége fölött hozandó itéletére kérik: hogy az országunk min- 
den törvényeivel ellenkező vallási szabadságot meg ne engedje, s törvény- 
cikkbe iratni ne tűrje, hanem a keletkezett eretnekségeknek türelmével 
elégedjék meg. Továbbá azon esetre, ha ő felsége ezen előterjesztésöknek 
ellenére magát másra határozná, az isteni felség , szűz Mária s minden szen- 
tek, és ő felsége, s az egész világ előtt ellene mondólag kijelentik , misze- 
rint ók ezen vallási szabadságnak megengedésébe belé nem egyeztek, s 
ezután sem egyezendnek soha, egyébiránt oda csatolván azon nyilatkoza- 
tot , hogy ezen ellenmondásukat semmi más célból, hanem egyedűl önma- 
goknak és másoknak lelkiismerete, és örök üdvössége végett tették. 
3) Gróf Forgács Zsigmond nádornak Pozsonyban 1618-ik évi május 
25-ikén kelt ünnepélyes levele"), melyben II. Ferdinándnak biztosító le- 
velét az ország rendeinek az iránt tett kérésére hiteles másban kiadja. E 
levelet II. Ferdinánd választása körülményeinek előadása teszi érdekessé. 
Ezen levélnek bévezetésében t. i. előadatik: hogy a királyi felség által 
1618-dik évi bójt első vasárnapjára egybehítt országgyűlésben minden más 
tárgyak előtt a jövendő királynak választása vétetett föl, és hogy hosszú 
tanácskozások és alkudozások után II. Ferdinándban lön egy szóval és lé- 
lekkel a megegyezés , de hogy mégis annak az ország régi szokása szerinti 
megválasztatása és királylyá nyilvánítása előtt az ország rendei által bizo- 
nyos, s névszerint az ezen oklevélben előadott feltételek elfogadás végett 
nekie átnyújtattak, s hogy ő azokat elfogadta, és az ezen oklevélbe hite- 
les másban foglalt biztosító levelével megerősítette. 
Jegyzet. Kovachich Márton az e királyunk alatti országgyűlések előadásának 
befejezése után?) megjegyzi: hogy ezen (X VII.) században, a múlt században is már va- 
lamennyire gyakorlott, azon szokás divatossá vált, hogy az országgyűlésen jelenlévők 
közől némelyek tárgyalási naptárt, mások országgyűlési történet-iratot irnának , s né- 
melyek pedig a közirományokat egybegyűjtenék. Ily országgyűlési actáknak s iromá- 
nyoknak gyűjteményei közől leghíresebbek Batthányi primás hercegé , gróf Széchényi 
Ferencé, Kéler Gottfriedé, Szirmay Antalé, Fejérváry Károlyé, gróf Batthányi Ignácé és 
Jeszenák báróéi. Némely ily acták találtatnak Hevenesy és Kaprinaynak kézirataiban, 
valamint a tudományok kir. egyetemének, és az országnak levéltáraiban is. 
1) Lásd , Kovachich: Supplem. ad Vest. Comit. III. k. 371—5374. II. 
2) Lásd, Vestigia Comitiorum 775. 1, 
