TÖRVÉNYEINK TÖRTÉNETE AZ AUSTRIAI HÁZ ALATT. 427 
nak , egyedúl csak egy ponttal megtoldva, hogy t. i. Szabolcs és Szatmár 
vármegyéket Rákóczy fejedelemnek fiai is életök végeig birhassák , azok- 
nak halála után pedig maradékaik, míglen vérökből erdélyi fejedelmek 
leendnek, Szatmár várát és annak jószágait, névszerint Szatmár és Né- 
meti mezővárosokat megtarthassák , és a várhoz tartozó elzálogított jószá- 
gokat visszaválthassák , s azokról a váltsági pénzösszegnek erejéig hagyo- 
mányt is tehessenek. 
A. 23-ik ágazat, mely rendeli, hogy azok, kik a mult zavargások 
alatt hatalmasan elfoglalt jószágokat vissza nem bocsátanák, vagy a tör- 
vényszerű birtokosokat birtoklásukban háborgatnák, a kisebb hatalmasko- 
dásról szóló törvényeknél perbe fogattassanak, szabad maradván mindazál- 
tal nekiek igényeiket birtokon kivül maga utján keresni. 
A 24—32-ik és 35-ik ágazat, melyekben a véghelyeknek vég pusztu- 
lástóli megmentésére rendeltetik: 1) Hogy a határszéli főkapitányok a ha- 
társzéli mind lovas mind magyar gyalog szolgált katonáknak számát minél 
előbb az 1609-ik évire emeljék. — 2) Hogy e célnak elérhetésére és az 
őrseregeknek fizetésére jövő két évben, ujonan teendő összeszámitás sze- 
rint, minden kaputól mind a jobbágyok mind a földesurak különkülön 
öt-öt, a törököknek is hódolók két és fél magyar forintot fizessenek, a föl- 
desúrnak a tulajdon erszényéből fizetendő öt forintot jobbágyaira hárítani 
háromszor annyit adásnak terhe alatt tilos lévén. — 3) Hogy ugyanazon 
célra a címeres és kibujdosott és papinemesek , szabadosok , kereskedők , 
idegenek , zsidók , keresztségismétlók , jászok , kúnok , oláhok, molnárok , 
szénégetők, és mások, kiknek kapui nincsenek, a vármegyék, a város- 
ban lakó külföldiek a városi tanács által taksáltassanak. Továbbá minden- 
ki, ellent nem állhatván harmincadfizetéstőli bármily fölmentettsége , ha 
kereskedés végett az országból valamit kiviszen, vagy abba behoz, a 
rendszerintin fölül még fél harmincadot fizessen , és ezen fél harmincadok, 
valamint a királynak engedelméből a rendszerinti harmincadnak fele is a 
véghelyeknek szükségeire fordíttassanak. — 4) Hogy ez alkalommal azon 
mezővárosok és faluk, melyek a királynak taksát fizetni , és kapuk szerint 
megrovatni adóval nem szoktak, melyek közól 41 névszerint elősorolta- 
tik, valamint a véghelyeken lakó jobbágyok és polgárok isa vármegye által 
adórovás vagy taksálás alá vétessenek. — 5) Hogy a segedelempénzen fü- 
lúl a határszéli katonáknak számára élelemszeri segedelmezés is, és pedig 
az 1635: 20-ik cikk szerint nyújtassék, a távulabb fekvő vármegyéknek 
54" 
