580 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZESEI. 
nak , vagy paraszt földön lakó nemes és szabad személyeknek keresményi 
vagyonában helyet foglaló örökösödésről határoztatik, hogy a parasztoknak 
ilyen mind ingó mind ingatlan vagyonában a földesúr, a semmi tulajdonos 
úrnak lekötelezve nem lévő nemeseknek és szabad személyeknek pedig 
szerzeményi ingó javaikban és a paraszt földbe ruházott pénzeikben a ki- 
rályi fiscus örökösödjék, és a földesurat ellenben csak az ingatlan vagyo- 
naikban és azokhoz kötött tartozmányokban illesse az örökösüdés. — Az- 
után pedig előadatik , hogy ó felsége Gyór városának az ottani katonatisz- 
tek ellen tett panaszára nem csak a katonaság által addig gátolt téglaégető 
háznak fölépitését, hanem a kiégetendő tégláknak használását és szabad 
árulását is megengedte, sót a várbeli katonaság téglaégető házának haszná- 
lását egyedúl a várnak szükségeire szorította, és a földesúri jogoknak ily 
sérelmétól a katonaságot általánosan eltiltandónak nyilatkoztatta. Végre a 
győri káptalan pincéje fülött épített házikóknak dolga az ezen évi 43-dik 
cikkben nevezett választmányhoz útasittatik. 
A 95-ik ágazat, mely — előrebocsátván azt, hogy a király a felesle- 
ges harmincadoknak , ellenőrködő irnokoknak és száraz vámoknak eltörlé- 
sébe, és a slavóniai harmincadoknak magyar kamarához alkalmazásába be- 
léegyezett, a fenhagyott harmincadhelyeket egyenkint elósorolja, és az 
itt nem nevezetteket mind eltörlötteknek nyilvánítja. Továbbá a harmincad- 
helyeknek , főleg az ország közepében létezőknek , számát öregbíteni tilal- 
mazza , fentartván mégis a király részére azon jogot, hogy egyik vagy 
másik harmincadot a körülményeknek kivánatához képest más helyre átte- 
hesse, és azon harmincadhelyeket, melyek netalán még szükségteleneknek 
találtatandnak, megszüntethesse. Végre a harmincadadó mennyiségének az 
1655 :100-ik cikknek értelme szerinti szabályozását a kamarai biztosok- 
nak közbejövetelével a királyi táblára bízza. 
2) A királyt s fiscusát és annak jogait érdeklók. 
A 7- és 9-ik ágazat a felségsértésról, melyek közől a 7-ik ugyan a kö- 
következőket rendeli: 1) Hogy ezen szörnyű bűntettben befogatás előtt a 
megidéztetés szükséges ne legyen , és a befogottnak jószágai az elsikkasz- 
tásnak megelőzése végett összeiratván, kormányzásuk a per bevégzéseig , 
a birónak bölcs itélete szerint zár alá vétel mellett és számadás terhe alatt 
egy harmadik kézre, vagy a körülményeknek mivoltához képest zár alá 
vétel nélkül is magára a befogott személyre bízassék , a kir. fiscus azokat 
— kivéve, ha a bűnös tetten kapatott és befogatott, vagy törvénycikk által 
