9 



længere eller kortere Sunde, og ved mere ensformige, til- 

 dels større Dybder og høiere Omgivelser samt ved Mangelen 

 — eller dog den forholdsvis ringe Udstrækning — af de 

 for den østlige Afdeling saa eiendommelige Sandflakker. 

 Livø Bredning, hvorunder jeg, i Overensstemmelse med den 

 gængse Brug, indbefatter ogsaa den Del af det store Bassin, 

 der ligger Nord for Livø, men som undertiden (saaledes 

 paa Søkortet) benævnes „Løgstør Bredning", har Form af 

 en uregelmæssig Rektangel med sin største Diameter fra 

 N.N.O. til S.S.V., i hvilken Retning den maaler omtrent 3 

 Mile, naar det c. P/4 Mil mod Nord inskydende Fladvand, 

 Bygholms Veile og Han VeileS ikke medregnes. Breden (i 

 Retning V.N.V.— O.S.O.) beløber sig til 2V4 å3 Mile. Denne 

 Limfjordens største Bredning har en Gjennemsnitsdybde af 

 c. 2o Fod, med en svag Skraaning mod Syd, hvor Dybden 

 i Farvandet N., 0. og S. for Øen Fur samt i Indløbet til 

 Risgaards Bredning stiger til gjennem snitligt 34 Fod og et 

 enkelt Sted (i den østlige Del af Fur Sund) endog naaer 

 49 Fod. I Bredningens nordøstlige Parti, mellem Løgstør 

 Kanal og Holme Tunge, strækker Landgrunden sig et godt 

 Stykke udenfor de der værende brede Sandflakker, medens 

 Dybet ved Bredningens øvrige Kyster nærmer sig Landet 

 paa nært Hold, saa at Landgrunden bliver smallere og 

 mere brat affaldende. 1 Modsætning til Limfjordens andre 

 Bredninger er den her omhandlede meget rig paa Grunde 

 og Stenholme, dels blinde, dels netop ragende op i Vand- 

 skorpen; navnlig udmærker det østersrige Parti Vest og 

 Nordvest for Livø op imod Fegge Sund sig i saa Hen- 

 seende. Som Hovedregel gjælder det her — som næsten 

 overalt i Limfjorden — , at Bunden paa de større Dybder 

 er blød og hovedsagelig bestaar af Mudder og Dødtang, 



' Dette betydelige Areal er nu for største Delen udtorret. 



