kortere eller længere Strækninger fra Udløbet en udpræget 

 Brakvandscharakter. Først i Aaret 1825 (d. 3die Febr.) 

 fandt Vesterhavets store Gjennembrud Sted ved Agger, og 

 fra denne Tid daterer sig Limfjordsfaunaens Forandring. 

 Det følger imidlertid af sig selv, at der niaa hengaa længere 

 Tid, førend denne kan siges at have naaet sin egenlige Af- 

 slutning, idet Indvandringen af de nye Dyreformer tildels 

 beror paa Tilfældigheder og er i høi Grad afhængig af den 

 Hurtighed, med hvilken Bund- og Strømforholdene samt 

 Lokaliteternes marine Flora antage en nogenlunde stabil 

 Charakter, ligesom naturligvis ogsaa i mange Tilfælde disse 

 eller hine Dyreformers Tilstedeværelse i tilstrækkelig Mængde 

 betinger Indvandringen af andre. 



Uagtet Forandringen af den paagjældende Fjords — eller, 

 som man vel nu rettere burde sige, det paagjældende 

 Sunds — Fauna saaledes neppe kan betragtes som helt af- 

 sluttet, har den dog naaet et saadant Stadium i sin Ud- 

 vikling, at det er paa høie Tid, at den gjøres til Gjenstand 

 for Undersøgelse, dersom det overhovedet skal kunne lykkes 

 at erholde noget Bidrag til Kundskaben om denne Faunas 

 Indtrængen og gradvise Udbredelse, med andre Ord: til 

 dens Historie. Desværre er det allerede nu paa mange 

 Punkter for sent til at erholde Oplysning i saa Henseende, 

 men for hvert Aar, der hengaar, svinder Sandsynligheden 

 for at vinde Klarhed over disse Forhold mere og mere. 

 Jeg har derfor anseet det for rigtigt nu at yde min Skjærv 

 ved at meddele Resultatet af mine Undersøgelser over Lim- 

 fjordens Fauna, særligt dens MoUuskfauna, idet jeg i det 

 Følgende giver en Fortegnelse over de hidtil fundne Arter 

 og dertil for Bløddyrenes Vedkommende knytter de Be- 

 mærkninger, som mine Iagttagelser have givet mig Anled- 

 ning til. Der foreligger i Literaturen hidtil kun de Med- 

 delelser, som ere optagne i afdøde Dr. O. Mørchs „Si/twpsis 



