102 



baade unge og gamle Individer temmelig nær ved Land, 

 paa nogle faa Fod Vand, saaledes i Livø Bredningens syd- 

 vestlige Del, hvor Teilmann Friis oftere har taget den i 

 Tusindevis, opskyllet paa den mod Bredningen vendende 

 Side af Ør Odde, efter heftige østlige Storme med Lav- 

 vande. I Thisted Bredning har jeg taget fuldvoxne Exem- 

 plarer paa 8 Fv. Vand med Lerbund. Det største Exem- 

 plar, jeg kjender fra Limfjorden, har jeg taget i Nissum 

 Bredning paa 3 — 4 Fv.; det har en Længde af 65"^™-, en 

 Høide af 40'^m. og en Tykkelse (Brede) af 28"i°>-, men ellers 

 naa Exemplarerne kun sjeldent en Længde af mere end 

 (jOmm._ j)g meget lange Siphoner (hos Individer af (iO^^^- 

 Lajngde have de udstrakte Siphoner en Længde af over 

 120™"^) tyde paa, at Dyrene bore sig ned til forholdsvis 

 betydelige Dybder, og derfra hidrører det, at man kun 

 sjeldnere faar levende Exemplarer ved Skrabning. 



I den østlige Del af Fjorden er Arten ikke saa ud- 

 bredt som i den vestlige. Jeg har taget den paa Sønderlo- 

 Banken, i Hagedyb og i døde, men dog med vedhængende 

 Siphoner forsynede Exemplarer paa et Par Steder i „Lange 

 Rak," O. f. Aalborg. 



De fleste af Limfjords-Individerne tilhøre den tyk- 

 skallede Form, men tyndskallede Individer ere dog ikke 

 sjeldne; de forekomme spredte mellem de andre. 



De subfossile Exemplarer (fra Aastrup) synes at have 

 været tyndskallede. Med Undtagelse af den oftnævnte Lo- 

 kalitet mellem Hals og Sønderskov samt Laget under 

 Nykjøbing p. M., har hverken Teilmann Friis eller jeg fundet 

 den i noget af de af os undersøgte hævede Lag. 



Af monstrøse Exemplarer har jeg erholdt et Par en- 

 kelte Skaller (begge høire) i Livø Bredning. Hos det ene 

 af disse bøier Skallens bageste Rand sig retvinklet ind ad, 



