123 



Foruden paa de ovennævnte Lokaliteter har jeg taget 

 Arten i de hævede Lag mellem Hals og Sønderskov og ved 

 Bredden af Gudumlunds Kanal. 



Cardium edule, L. 



Med Undtagelse af Strækningen mellem Hals og Rom- 

 drup Aaens Udløb er denne Art meget almindelig overalt 

 langs Limfjordskysterne indtil 5 ii G Fods Dybde. Udenfor 

 1 -Favns Kurven forekommer den mere enkeltvis, og paa 

 Leret eller Bløden træffes den aldrig levende, i alt Fald 

 ikke i Exemplarer af mere end nogle faa Millimeters Længde. 

 Den optræder i mange, indbyrdes meget forskjellige Varie- 

 teter, af hvilke navnlig en enkelt er saa afvigende fra den 

 typiske Form, at de fleste Konchologer vistnok vilde op- 

 føre den som en ny Art. Den udmærker sig særligt ved 

 sin næsten fuldstændigt symmetriske Form. idet den saavel 

 fortil som bagtil er but afrundet, uden at Bagendens Ven- 

 tralparti er forlænget. Umbonerne komme derved til al 

 ligge lige midt mellem den forreste og bageste Ende af 

 Skallen. De radierende Ribber, der findes i det for Arten 

 sædvanlige Antal (23 — 26), ere temmelig flade, og Mellem- 

 rummene mellem de skjælformige, fine Tvæ.rlameller ere 

 regelmæssige og temmelig store (c. l^^"). Skallerne af 

 denne Varietet ere som oftest af en smuk, renhvid Farve, 

 men hos adskillige Exemplarer har det bageste Parti fra 

 Umbonernes Bagrand (area, „the escutcheon-) en kraftig 

 brun Farve; hos andre, sjeldnere forekommende, ere Um- 

 bonerne prydede med bølgeformige, violette Liengdestriber. 

 Denne smukke og eiendommehge Varietet er af Teilmann 

 Friis og mig taget i ikke ringe Antal i Livø Bredningens 



