139 



Heller ikke i den østlige Afdeling har Østersen formaaet 

 at trænge synderligt frem, og der er indtil videre kun ringe 

 Sandsynlighed for, at den vil udbrede sig langt ud over 

 sin nuværende Østgrændse i Fjorden, nemlig Hagedyb (Strø- 

 østers ved Norniandshage). 



Det — navnlig tidligere — overordenligt stærkt drevne 

 Østersfiskeri i Limfjorden har i Aarenes Løb udtyndet Be- 

 standen temmelig meget, saaledes at de gamle Banker ere 

 langt mindre righoldige end forhen, uden at de nye, der 

 ere opstaaede, have kunnet erstatte de Tab, for hvilke Be- 

 standen har været udsat. Det er imidlertid at haabe, at 

 de Fredningsforanstaltninger, der i de senere Aar ere trufne, 

 paany ville tilveiebringe Ligevægt. Hvad der maaske lige 

 saa meget som den overdrevne Skrabning har bidraget til 

 at formindske Østersbestanden er den irrationelle og hen- 

 synsløse Maade. paa hvilken der i tidligere Aar, under 

 Navnet „Plantning", blev foretaget Flytning af Østers fra 

 gode Lokaliteter til saadanne, hvor der manglede de for 

 Østersens Liv naturlige Betingelser, og hvor et uberegneligt 

 stort Antal er gaaet til Grunde. Jeg nævner denne For- 

 anstaltning her, fordi den i høi Grad har bidraget til at 

 give Limfjordens Østersbestand et helt andet Fysiognomi 

 end det oprindelige. Tidligere havde nemlig Østerserne 

 fra saa at sige hver Banke eller i alt Faldfra hvert Banke- 

 komplex sit eiendommelige Særpræg,* der gjorde det muligt 

 med temmelig stor Sikkerhed at bestemme fra hvilken 



' Jeg tror. at den naturlijiste Foiklariiii.' af dette I-'nrhold niaa 

 søges i den Omstændighed, at Yngelsværmen fra en enkelt Østers i 

 mange Tilfælde kan danne en hel Banke. Fra en saadan Banke kan 

 da atter udgaa talrige Yngelstimer, af hvilke flere eller fæire med 

 Strommen kunne føres hen til ét og samme Sted og danne en slørre 



