l6 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1892. 



Som nu sannolikt hälften af denna oerhörda mängd utgjorde 

 honor, och hvar och en sådan i medeltal lägger minst 25 styc- 

 ken ägg, hvaraf under gynnsamma förhållanden de flesta torde 

 lämna larver, skulle således genom insamlingen kunna motses en 

 minskning i larvantalet i nästa generation med omkring tre mil- 

 liarder, tre hundra tjugusex millioner individer, hvilkas närvaro 

 helt visst skulle kommit att på ett kännbart sätt göra sig gällande 

 vid nästkommande härjning. Detta resultat har nu åstadkommits 

 genom utgifvandet af 51,200 kronor 77 öre, hvartill staten bi- 

 drager med hälften, eller omkring 26,600 kronor. Härigenom fö- 

 rebygges förluster för framtiden, som antagligen kunna beräknas 

 i hundra tusentals kronor. 



Resultaten af 1887 års ihärdiga insamling i Danmark om- 

 nämnas i ett bref af den 18 juli från d:r W. Bergsök såsom va- 

 rande »forbausende». Till exempel härpå anföres, att i det 

 vid näst föregående härjning svårt hemsökta Pr<Testö amt svär- 

 marna nämnda år voro oerhörda, men som insamlingen då bedrefs 

 med ifver, visade sig i år (i8gi) inom en del socknar knappast 

 hälften, i andra blott en tredjedel så många ållonborrar som först- 

 nämnda år. Med anledning häraf hade 32 konnnuner inom am- 

 tet voterat en tacksamhetsskrifvelse till d;r Bergsop: såsom ett 

 erkännande af hvad han för sin del verkat för en allmän och 

 energisk insamling. En hos den landtbrukande befolkningen all- 

 män öfvertygelse vore nu denna, att insamlingen 18S7 endast 

 inom nämnda amt orsakat en vinst af öfver en million kronor. 

 Men de, som plockade ållonborrar under sisia svär;nningen, klaga 

 däremot jämmerligen öfver minskade inkomster, oaktadt priset per 

 skålpund genast sattes till 10 öre och efter hand ökades till 25, 

 ja slutligen ända till 35 öre. 



Den såsom ållonborrefiende numera bekanta mögelsvampen 

 Botrytis Teiiella gjorde äfsen i år sitt till för att minska anta- 

 let af skadedjur, hvarom ofvan redan blifvit anfördt. Vid gräf- 

 ning i jorden påträffades nästan alltid döda och med mögel öf- 

 verdragna ållonborrar, och äfven flera af de exemplar, som blifvit 

 instängda i burar, dukade under för denna parasitsvamp, hvilken' 

 vi få hoppas skall länge fortlefva i jorden, för att ulöfva sin 

 förstörande verkan äfven på kommande ållonborregenerationer. 

 Enligt hvad utländska tidskrifter förmäla, har man i Frankrike 



