lampa: berättelse till landtüruk^^styreusen 1891. 29 



min framställning har ej ännu ingått, hvarför ingenting vidare 

 härom är att tillägga denna gång. 



Renfanebaggen {Adhnonia Tanaceti Lin.) År 1887 er- 

 höll jag del af ett bref af den 14:6 juni s. å., adresseradt till 

 prof. Chr. Aurivillius, från baron K. Hermelin på Stigtomta 

 i Björkviks s:n af Nyköpings län, hvilket förmälde, att under de 

 första dagarna af ofvannämnda månad å sagda egendom visat 

 sig små svarta »maskar», hvaraf prof medföljde i lefvande till- 

 stånd. De uppträdde mycket talrikt på ett rofifält och uppåto 

 snart icke allenast alla rofplantorna, utan äfven det mellan dem 

 uppspirande ogräset, så att marken blef fullkomligt kal. Jord- 

 månen bestod där af djup dy, och i närheten befunno sig hvit- 

 mossar. Man trodde att djuren kommit från en närbelägen ett- 

 årig gräsvall. De sända »maskarna» eller rättare larverna för- 

 vandlades omkring den 24:6 juni till ljusgula puppor, hvarur 

 framkommo vid tiden af den 5:6 juli svarta skalbaggar af ofvan- 

 skrifna art. 



Enligt ett muntligt meddelande af framlidne lektor A. E. 

 Holmgren skulle dylika larver för en del år sedan visat sig på 

 potatisblast i Norrland och där åstadkommit stor räddhåga, eme- 

 dan man antog, att de voro Coloradobaggens afkomma, som så- 

 lunda gjorde sitt inträde i vårt land. Vidare detaljer rörande 

 denna sak kan jag numera ej erinra mig. 



Några underrättelser om renfanebaggens u])pträdande som 

 ett verkligt skadedjur har jag sedan 1887 ej erhållit förrän sist- 

 lidna höst, då en skj-ifvelse från landtbruksingeniören E. Berg- 

 gren i Neder Luleå, åtföljd af exemplar af den fuUbildade in- 

 sekten, kom mig tillhanda, hvilken skrifvelse omnämner, att denna 

 skalbagge visat sig hos honom i en oerhörd mängd på »lindor» 

 i juli och augusti månader. »I förening med torkan» — säger 

 herr B. — »förorsakade han i början af juli, att gräset inom en 

 vecka nästan helt och hållet nedvissnade. Hela grässtrån sutto 

 fulla af skalbaggar, men vid minsta vidröring af strået, kastade de sig 

 till marken. På gårdsplanet knastrade det bokstafligen under 

 fötterna, då man gick däröfver». Här föreligger således en härj- 

 ning af den utbildade insekten. Enligt ett meddelande från hr 

 F. Ågren, visade den sig i stor mängd där gräsmasken här- 

 jade i Neder Kalix 1891. I mellersta Sverige, Vestmanland t. e.x., 



