39 



NOTISER. 



Vatteninsekter skadliga för fiskafveln. I en redogörelse 

 för karpodlingen vid Långbanshyttan i Vermland, afgifven till 

 Jandtbruksutställningen i Göteborg ar 1891 af H. V. Tiherg, 

 förekommer bland annat äfven några upplysningar om den skada 

 på fiskyngel, som vissa vatteninsekter förorsaka, hvarför vi taga 

 •oss friheten att här anföra ett utdrag ur nämnda skrift. 



Herr Tiberg säger: »I de dammar, där jag låtit äldre kar- 

 par öfvervintra, är tillgången på större, för ynglet mera eller 

 mindre farliga djur, såsom vattenödlor, iglar, dykare, ryggsimmare, 

 sländlarver, vattenspindlar etc. etc, jämförelsevis ringa. I en li- 

 ten damm, där inga äldre karpar öfvervintrat, var förhållandet 

 alldeles motsatt. Där rent af myllrade det af sådana, framför 

 allt af sländlarver. För att undersöka hvilken förödelse dessa 

 djur kunna åstadkomma, lät jag rom på ett ganska stort antal 

 •enruskor utkläckas i denna dam, och ehuru rommen icke i afse- 

 värd grad blef uppäten före kläckningen, utan tillståndet till och 

 med kläckningen var nöjaktigt, så synes det dock, som om se- 

 dermera hvartenda yngel blifvit uppätet, ty det har icke låtit 

 sig göra att kunna, vare sig med eller utan krustacéhåf, fånga 

 ett enda yngel. Särdeles mordlystna äro dykarna. Jag lät en 

 gång en mindre sådan svälta några dagar och gaf honom sedan 

 c:a 30 st. mygglarver. Han störtade sig genast på en, hvilken 

 han förtärde, och gaf sig sedan ingen ro förr, än han dödat dem 

 allesammans, hvilket gick på ett par minuters tid. Han satte 

 sig sedan såsom vanligt i ro, utan att bry sig om att spisa flera.» 



Vi hafva anledning hoppas att för tidskriften erhålla flera 

 upplysningar af herr Tiberg om gjorda iakttagelser rörande de 

 ännu allt för litet studerade lefnadsvanorna hos våra vattenin- 

 sekter. 



Landtbruksentomolog. Efter gjord hemställan har Kongl. 

 Maj:t i nåder äfven för innevarande år anvisat ett tusen kronor 



