SMÄRRE UPPSATSER. 55 



äfven under de nya förhållandena, för att åstadkomma den i 

 naturens hushållning erforderliga jämnvikten. 



Den praktiske amerikanaren saknar dock tålamod att invänta 

 denna oberäkneliga tidpunkt, och ingriper därför på egen hand 

 med de medel, som stå honom till buds. Han afsänder t. ex. 

 någon assistent från en af sina många försöksstationer till det 

 invandrade skadedjurets förra hemland, för att där uppsöka dess 

 naturliga fiender och insamla af dem så många som möjligt, för 

 att lefvande hemföras. Skulle det sålunda erhållna antalet vara 

 för ringa att genast utplanteras i det fria, införas parasiterna 

 till en början uti en härför inrättad glasbyggnad e. d., där de 

 erhålla, all möjlig omvårdnad, på det en talrik afkomma må så 

 fort som möjligt kunna uppstå. Då denna hunnit föröka sig så 

 mycket man önskar, befrias hon ur sitt fängelse och får flyga 

 åt alla .väderstreck för att göra sin plikt. Så går det till i den 

 nya världen, i den gamla tager man ännu i allmänhet saken 

 lugnare och föredrager att se sina fält sköflade emellanåt, i stället 

 för att underkasta sig några nämnvärda uppoffringar för möjlig- 

 görandet af skadornas förebyggande. 



Efter denna kanske något långa inledning, vilja vi åter- 

 komma till den skadeinsekt, hvarom frågan är, nämligen halm- 

 stekeln. Dess larv lefver inuti halmen till våra stråsädesslag och 

 drager sig på eftersommaren nedåt till rotstocken eller dess när- 

 het för att öfvervintra. Det är naturligtvis här, som larven lät- 

 tast kan förstöras. 



Uti tidskriften »Insect Life», vol. II, n:o 6, sid. 164 (i88g) 

 omnämnes halmstekeln såsom en nyförvärfvad sädesförstörare i 

 Nordamerika, ehuru man svårligen kan förstå på hvad sätt en 

 insekt med sådant lefnadssätt har kunnat öfverkomma till ett så 

 aflägset land. Möjligen ligger förklaringen däruti, att den ameri- 

 kanska halmstekeln är inhemsk och samma art som vår, eller 

 åtminstone honom mycket närstående, men att han ej förr än 

 under senare åren blifvit uppmärksammad. Professor Comstock 

 i Ithaca, staten Newyork, upptäckte honom först, och uppgifver 

 att dess lefnadssätt liknar vår halmstekels, med den skillnad, att 

 den amerikanska skall lefva uteslutande på hvete. 



