02 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1892. 



ej lyckades bringa till utveckling, men hvilken jag är benägen 

 anse tillhöra den sistnämnda, af Villaket först i bägge könen 

 beskrifna arten. Enär Bergmans beskrifning på larven är sär- 

 skildt för oss, hans landsmän, af intresse, vill jag här citera 

 densamma. »Af alla larver, som lefva i sällskap», heter det å 

 pag. 162, »har jag nogast och nästan från ägget folgt en tjugu- 

 fotad art på al, som ej har någon rand under magen: således 

 är åtskillig från den herr Reaumur afritat Tab. XI fig. i, 2, 

 ehuru mycket de annars komma öfverens. De fångades helt små 

 på första löfvet, varande tjugusju till antalet, den 18 augusti. 

 De trifdes väl på qvistar, som sattes i vatten, och voro den 9 

 september färdige att krypa ned i jorden. / början voro de 

 grdnaktige med mörkare ryggar och beckfärgadt hufviid. 

 Färgorna ombyttes efterhand med skinnen och de blefvo ändte- 

 ligcn smutsigt gitlgröne, med tre rader svarta fläckar på hvar 

 sida, af Jivilka de öfversta äro störst och mest hopJiä)igande^\ 

 De sitta endast fastade med framfötterna, ryggen af fjärde och 

 femte leden är concav, men det öfriga hålles convext och inkrökt. 

 De putsa med munnen hvarandras hufvud. Af hela samlingen 

 dogo eller omkommo endast nio. När de ömsa läger, och några 

 börjat sätta sig ned på tjenligt ställe, skrapade de med bakdelen 

 gemenligen tre gånger å rad och helt tätt vid minsta rörelse, 

 och isynnerhet om någon kamrat ännu kröp i granskapet omkring, 

 utan att hafva funnit behaglig plats. — Trivialnamnet kan blifva 

 Skrapare» . Så långt Bergman. Ehuru jag flera gånger under 

 åren 1889 och 1890 studerat detta slags larver i naturen har 

 jag dock ej kunnat iakttaga de af Bergman beskrifna »skrap- 

 ningarna». Möjligen äro de egendomliga för den uteslutande på 

 al lefvande arten, hvilken jag ännu ej lyckats påträffa. Emellertid 

 synas Bergmans larver ej hafva utvecklats till imagines, allden- 

 stund de ej finnas upptagna bland de 12 arter »Sågflugor», 

 hvilka förf. lyckats få utkläckta (pagg. 170 — 172 1. c). — Men 

 jag återvänder till de kläckningsresultat, jag vunnit rörande • 

 dessa larver, och för hvilka jag nu går att redogöra. Redan 

 den 7 maj följande år (1890) utkläcktes den första (/* af T. 

 septentrioialis Lin. och dagen därpå en ^^ och en Ç; den 9 fram- 



* Kursiveringen gjord af mig, enär den noggranna beskrifningen väl 

 passar in på larven till C. varus^ men ej på den till C. scptoifriona/is. 



6 



