66 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1892. 



mig på ett lärkträd (Pinus Larix) vid Skeninge järnvägsstation 

 den 10 sistl. juli. Några smärre kolonier i olika utvecklings- 

 stadier lefde i skilda sällskap, hvilka då redan hunnit sköfla 

 barren ganska märkbart. Larverna, hvilka delvis voro fullvuxna 

 och mätte 15 à 18 mm. i längd, sutto på hvar sitt barr, om- 

 fattande detta med de 3 främsta fotparen, med hufvudet uppåt 

 samt kroppen merendels framåtböjd och buken uppåtvänd, dock 

 med nedböjd spets. Hufvudet var svart och glänsande; bröst- 

 fötterna svarta vid basen och i spetsen, men grågröna kring den 

 knäböjda midten; ryggen blågrön eller dragande i grått, med 

 mörkare midtstrimma, som börjar på andra segmentet. Krop- 

 pens öfriga segmenter med täta och tämligen djupa tvärskrynklor, 

 besatta med korta svarta hår; buksidan samt kroppens sidor 

 ofvan bukfötterna, liksom dessa opalfärgade eller ljusgrå. Af ett 

 dussin larver, som insattes på lärkträdskvistar i ett vattenglas, 

 befunnos nio hafva drunknat efter fyra dagar, och de öfriga lågo 

 döda ofvanpå jorden i kläckningsburen. Att larven just ej är så 

 sällsynt inom Östergötland är jag benägen att tro, enär jag vid 

 ett besök på Helgeslätt, 2 mil härifrån, sistl. 23 — 25 juli på- 

 träffade à ett äldre lärkträd några kolonier med 12, högst 20 

 individer i hvarje, af samma slags larver, men var då ej i till- 

 fälle att hemtaga desamma för närmare undersökning. Otvifvel- 

 aktigt anser jag dock, att larverna tillhöra Nematus Erichsoni 

 Hartig, hvilken art, hos oss sällsynt enligt Thomson, hittills 

 endast blifvit funnen i Ångermanland, Småland och Skåne samt 

 alltid på lärkträd; detta ehuru larverna så till färg som storlek 

 äro något olika med dem, som finnas atbildade i Brischkes 

 und Zaddachs »Beobachtungen über die Arten der Blatt- und 

 Holz-wespen» 1875 — 83, Taf. i fig. 8, hvilket dock torde 

 kunna bero på, att de därstädes blifvit aftecknade i ett tidigare 

 skede af larv-stadiet. Brischke hade nämligen erhållit larverna 

 under en senare årstid (sept, 1855) »då de nedgingo i jorden, 

 men dogo, utan att sedan kunna återfinnas» (1. c. pag. 61). 

 Djurets fullständiga utvecklingshistoria är skrifven af Ratzeburg 

 i hans »Forstinsekten» af år 1844 pag. 21, med afbildningar af 

 ägg, larver cch imago; men redan år 1835 har vår flitige lands- 

 man Dahlbom i sin »Clavis No vi Hymenopterorum Systematis» 

 pag. 27 — 36 beskrifvit larven under namn af Nematus Leachiiy 



