72 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 892. 



arktisk prägel och där landets ytinnehåll är så begränsadt mot Skan- 

 dinaviska halföns — så må man snarare förvånas öfver, att skillna- 

 den i artantal inom lepidopterfaunan icke är större, än hvad den 

 i verkligheten är. Detta har naturligtvis sin förnämsta grund 

 däruti, att de talrika skandinaviska låglandsarterna inom fjärilarnas 

 ordning vanligen tillhöra äfven Danmark, samt vidare däruti, att 

 en del mellaneuropeiska former utbredt sig till Danmark till er- 

 sättning i någon mån för de saknade egentligen nordiska arterna^ 

 af hvilka endast å Danmarks torfmossar en eller annan skulle 

 kunna finna ett tillhåll^ såsom en s. k. relikt från en längesedan 

 förgången geologisk period. 



Vid ordnandet af detta material har förf. förnämligast följt 

 Lederers uppställning, likväl med vissa ändringar, isynnerhet 

 rörande äldre författares Boinbyces, hvars talrika familjer blifvit 

 samlade i större, enligt författarens åsikt, naturliga grupper, samt 

 rörande Mätarna (Geometridœ), hvilka han med begagnande af 

 vingribbornas förhållanden gifvit en annan uppställning än den 

 af Lederer lämnade. För vingarnas kanter och deras ribbor 

 begagnar förf. en annan nomenklatur, än vi här i Sverige på 

 senare tid blifvit vanda vid. Så benämner han framkanten 

 ■s> Ka^ite7iy> , ytterkanten >^S'ômme7i-» och inkanten eller bakkanten 

 ■>^ Rariden-!) . De olika namnen på ribborna och vingfälten är det 

 här icke utrymme att redogöra för. Den tid är tyvärr säkerli- 

 gen aflägsen då lepidopterologerna kunna enas om en likformig 

 nomenklatur i detta hänseende! 



I en tämligen kortfattad Inledning har förf. gifvit en fram- 

 ställning af fjärilarnas särskilda organ med deras terminologi samt 

 af utvecklingens gång. Vid den allmänna karakteristiken af de 

 större grupperna har förf. meddelat utförligare beskrifning öfver 

 vingarnas märken och linier, t. ex. under Noctuidœ, hvarigenom 

 inledningen kompletteras. Man saknar dock här den vanliga 

 anvisningen — för nybörjaren så välkommen — rörande fjärilar- 

 nas uppsökande, infångande, preparering och förvaring, hvilket 

 synes anmälaren vara en brist. 



I beskrifningarna öfver de särskilda arterna har förf. sökt 

 hålla den gyllne medelvägen mellan för mycken vidlyftighet och 

 för stor korthet, hvilka lätt led till otydlighet. Synonymer hafva 

 medtagits så få som möjligt, allt under hänvisning till Staudin- 



2 



