NERÉN: ENTOMOLOGISKA SOMMARSTUDIER. 1 03 



Odynerus bifasciatus LiN, fanns s. å. byggande sitt bo i vassrör 

 af Phragmites communis, som tjänade till taktäckning, samt 

 matande sina ungar med larver af Phyllodecia viilgatissima (eller 

 vitellijKc), 6 à 12 stycken för hvarje unge; i deras bo anträffades 

 en Pteromalin af släktet Melittobia Westw., möjligen tillhörande 

 den Thomsonska arten Osmice (Hym. V., pag. 204). Det art- 

 rikaste släktet inom gruppen, Ancistrocerus Wesm., närmast be- 

 släktadt med Odynerus bygger sina bostäder på samma sätt i 

 väggar eller ihåliga ställen samt gamla träd. I »Saertryk af 

 Entomol. Medd.», i B., 5 Heft, har Herm. Borries omständligt 

 beskrifvit boet hos Hoplomcrus lœvipes Shuck., en jämväl hos 

 oss funnen, ehuru sällsynt art. B. har funnit densamma byg- 

 gande i stjälkar af Rubus friiticosus, Cirshnii arvense och Arte- 

 misia vulgaris, alla nästan träartade och med tjockt märgrör, men 

 äfven i stjälkar af vanliga hallonbusken. Han beskrifver mycket 

 noga boets byggnad, hvars väggar invändigt äro beklädda med 

 lera, samt cellernas dimensioner. Antalet celler i hvarje stjälk 

 kan uppgå ända till 11, men utgör i medeltal 5 à 6. Den ljus- 

 gula larven, som födes med Phytonomus-\^x\ex, har den vanliga 

 Odynerus-ïormen och mäter fullvuxen 8 mm. i längd och 3 mm. 

 i bredd; den äter 10 à 12 dagar innan den spinner in sig. 

 Bland funna parasiter hos larven uppgifver han Plectocryptus 

 curinis- Grav., hvaraf dock de fleste voro hanar {= rufipes 

 Grav., h vilka senare oftast äro större och mörkare till färgen 

 än honan), och förmodar han, att denna lagt äggen utifrån och 

 att hon stuckit in sitt äggläggningsrör genom stjälken in i lar- 

 vens kropp. I ett annat rede med blott en cell fann han denna 

 ödelagd och skiljeväggen genomgnagd och med ett rundt hål, samt 

 utanför en stor 7<;zr/zz«a-puppa, som sannolikt vållat förödelsen; 

 författaren betraktar dessa flugor mer som ett slags röfvare, än 

 som äkta parasiter, enär de gå igenom hela redet och förstöra 

 larverna för att sedan återvända till utgången och där förpuppa 

 sig. Ofvannämnda sällsynta getingart anträffade jag den 23 aug. 

 år 1890 vid Helgeslätt, 2 mil från Skeninge, invid en utgräfd 

 lervägg vettande mot söder nära orangeriet, sittande i en Hicra- 

 ciinii-\Àon\Y(\?i vid middagstiden, och just då solen hade börjat 

 lysa efter ett par dagars regnväder. Exemplaret var en hona. 

 Samtidigt fann jag äfven en stor 9 ^f Odynerus crassicornis 



1 



