Io6 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 892. 



tar släktena: Nysson, Gory tes, Hoplisus och Harpactus, med 

 tillsammans 1 2 arter, som mestadels bygga i sand- och lerjord. 

 Släktet Gorytes går jämte Nysson spmosus längst upp mot 

 norden; dess arter skola enl. Taschenberg lefva som inkviliner 

 hos si. Cradro».* Af detta släktes fem, i allmänhet sällsynta 

 arter har en, N. trimaciilatiis, funnits bygga bo i gamla träd 

 (Dbm). Fam. LarridcB, med 2 släkten, Tachytes och Miscophus 

 (med tillsammans 5 arter), , bygger i sandjord. T. pectinipes 

 Lin. föder sina ungar med Gryllus rufjts enl. Dahlbom. 



Fam. Philanthidœ representeras hos oss af blott en art, Ph. 

 iriangnluni eller »B i v arg en», som lefver i sällskap på sand- 

 marker och röfvar tama bin, ett factum, kändt redan af Virgi- 

 Lius (enl. Dbm), men äfven Halicùis-2iXitx och andra jordbin. 

 Fam. Astatidœ förekommer hos oss blott med 2 representan- 

 ter, A. boops och Ä. stigma, boende i torr lera och sand, den 

 förstnämnda föder sina ungar med Paloniena dissimilis Fabr. 

 enl. Dbm. 



Af fam. Bembecidce äga vi endast en representant, »men 

 ett lejon» kan man frestas att säga. Det är nämligen Bembex 

 tostrata, som Linné upptäckte på Gotland den 7 Juli 1741, »då 

 resan låg från Burs till Råne och Gröttlingebod». Han beskrif- 

 ver här noga bägge könen äfvensom ynglet, »som ännu låg i 

 sin hölsa till skapnad och storlek af ett ållon» (Gotl. Resan, 

 pag. 246). »Själfva Bien voro stora som Bolgettingar» heter det 

 vidare. Under ett besök på Gotland 1884 reste jag den 13 

 aug. från Hemse till Råne enkom för att, efter Linnés anvis- 

 ning, taga reda på denna ståtliga gräfstekel, som jag då aldrig 

 sett. Jag valde efter någon tvekan vägen norrut mot Burs och 

 hade ej rest Vi timme, då vi passerade en mot sydost sluttande 

 sandbacke, där halt gjordes, och jag jämte två ynglingar, som 

 deltogo i exkursionen, steg ur åkdonet. Vi hade blott gått 

 några få steg nedåt backen, då en geting med starkt surrande 

 flög upp med stor hastighet framför oss. Inom kort blef upp- 

 ståndelsen allmän, det surrade rundt om oss, och håfvarna, 2 till 

 antalet, voro 1 liflig verksamhet. Jag insamlade ett dussin, alla 

 honor, i fångstburken, där de snart domnade af, men under tiden 



* Gorytes mystacciis L. är ej inkvilin, utan fångar fjärillarver, se Ent. 

 Tidskr., årg. 5, s. 186. Rcd-.s anm. 



10 



