138 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1892. 



■de öfriga, hvilkas histologiska förhållanden jag varit i tillfälle att 

 närmare granska. 



1. Mun och svalg 1. Os et pharynx. (Tafl. I, üg. 6 och II, 

 üg. 1.) Redan vid niunöppningen kunna vi innanför epitelet urskilja 

 den anordning af muskelhinnan, som är egendomlig för hela framtar- 

 men, nämligen i två lager: ett inre med longitudinela och ett yttre 

 med cirkulära bundtar, ehuruväl dessa skikt ej ligga så typiskt an- 

 ordnade, som man finner förhållandet vara inom den senare hälften 

 af den första och inom den andra afdelningen af digestions- 

 kanalen. Detta äger sin orsak däruti, att samma muskelknippen 

 tjäna icke allenast till att vidga och tillsluta själfva munöppningen 

 utan äfven till att röra läpparna. Så finner man en del af de 

 longitudinela muskeltrådarna från sitt ursprung vid kitinbalkar i 

 skallens inre hålighet konvergerande löpa nedåt mot munöpp- 

 ningen, för att först vid sitt fäste sluta sig till munnens epi- 

 tel, under det att de cirkulära muskeltrådarna sprängts från hvar- 

 andra genom de snedt förlöpande longitudinela. Först ungefär 

 i nivå med det öfre svalggangliet finner man de cirkulära muskel- 

 trådarna mera hopade intill hvarandra, för att såmedelst bilda 

 konstriktorer af digestionskanalens lumen och jag kan sålunda 

 där tala om ett svalg. (Se tafl. I, fig. 6.) 



I samband med denna något olika anordning af muskel- 

 skikten inom de båda afdelningarna af digestionskanalens första 

 stycke finner man också de veck, hvilka slemhinnan bildar, för- 

 löpa i den förra afdelningen till hufvudsaklig del transverselt, i den 

 senare, eller i svalget, longitudinell. Alltigenom förete epitel- 

 cellerna på tvärsnitt ett lågt, ovalt eller tillplattadt samt vid 

 ytsnitt ett flerkantigt utseende, och kutikulan är relativt väl 

 utbildad, här och hvar, synnerligast uti munafdelningen, be- 

 satt med rader af spetsiga, något bakåt riktade taggar. Cell- 

 kärnan är stor och rund, och cellerna afgränsas från hvarandra 

 genom tydliga intercellulära mellanrum. (Se tafl. II, fig. i.) 



2. Matstrupen 1. Oesophagus. (Tafl. I, figg. 7 och 8.) Må- 

 hända är ofvanstående benämning på följande afdelning i digestions- 

 apparaten ej så fullkomligt tillfredsställande, då den, såväl med af- 

 seende på sina histologiska förhållanden som ock med hänsyn 

 till sitt allmänna utseende och sin utsträckning, ej till fyllest 

 svarar emot de begrepp, som man ställer på ett organ med en dylik 



10 



