HOLMGREN: HISTOLOGISKA 9TUD1ER. i 39 



benämning. Man skulle måhända snarare kunna kalla den en 

 kräfva, [inghivics), då den förvissso (åtminstone att döma af struk- 

 turförhållandena) torde i hufvudsaklig mån tjäna endast såsom ett 

 förvaringsrum för upptagen, oberedd föda. 



Emellertid afgränsar sig denna afdelning på ett sjnnerligen 

 utmärkande sätt från föregående del af digestionskanalen. De 

 kraftiga, cirkulära muskelknippen, som omgifva svalget för- 

 minskas helt plötsligt i högst betydlig grad, på samma gång 

 som muskelringarna komma att ligga på betydliga afstånd från 

 h varandra. Lumen af intestinalkanalen vidgas väsentligt, hvarvid 

 väggarna utspännas och förtunnas. Man finner sålunda ett yttre 

 tunnt cirkulärt lager och ett inre, af spridda muskelbundtar be- 

 stående, longitudinelt skikt. Några bindväfselement, hvilka skulle 

 kunna tolkas såsom en submukös väfnad, har jag, likasom 

 inom den förra afdelningen af tarmkanalen, ej kunnat upj)- 

 täcka. Däremot har jag funnit en nätlik mukös bindväf, hvilken 

 förenar bundtarna i det yttre cirkulära muskellagret med hvar- 

 andra. Epitelcellerna hafva ökats till sin storlek, men öfvergått 

 till ett nära nog endotelliknande (skiflikt) utseende med en stor, 

 ofta något grenig kärna (se tafl. I, fig. 7), Cellerna äga fort- 

 farande en kraftigt utvecklad, inemot kanalens lumen vettande 

 kutikula, och de talrika åsar, som slemhinnan bildar, äro låga samt 

 ställda transverselt, och oftast finner man därvid cellernas kärnor 

 liggande i åsarnas fria kanter. (Se tafl. I, fig. 8.) 



Vid öfvergången till nästföljande afdelning af digestionska- 

 nalen, är tarmväggen på tvenne närliggande ställen djupt in 

 stjälpt mot tarmen§ lumen, därigenom bildande liksom ett dub- 

 belt diafragma mellan denna del af kanalen och mellantarmen. 

 I dessa ansenliga dubbelveck af slemhinnan medföljer äfven 

 muskelhinnan, och man iakttager på det bakre af dessa veck äfven 

 en öfvergång mellan den typ för epitelet, som jag funnit i matstru- 

 pen och den, som karakteriserar nästföljande tarmafdelning, i det 

 att den sida af vecket, som vetter mot matstrupen företer ut- 

 bredda, tillplattade celler, under det att dessa förändras på dub- 

 belveckets andra sida till ansenligt mindre, och därför mera 

 tättstående, lågt kubiska celler. 



