142 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1892. 



i form af en boll oragifven af det starkt uttänjda brämet, hvar- 

 efter, i den händelse att cellkärnan kvarstannat inom cellen, denna 

 senare fortfar att lefva; i annat fall har cellen slutat sitt lif och 

 ersattes då tämligen snart af en annan närliggande ung cylinder- 

 cell. Huruvida kärnan på något sätt deltar vid denna sekretions- 

 process, kan jag ej med bestämdhet uttala mig om; men att 

 döma af det förändrade utseende, kärnan företer efter sekretio- 

 nen, i det att den blifvit mer eller mindre tillplattad och sam- 

 mandragen, vill det dock synas, som om detta vore förhållandet. 



Slemhinnan bildar i mellantarmen synnerligen talrika och djupa 

 veck, och muskellagret skjuter äfven in i densammas långa och 

 därjämte slingriga dubbelveck med sina relativt tätt stående cir- 

 kulära bundtar. Det tyckes således, som om en viss rörlighet 

 slemhinnevecken emellan skulle kunna försiggå — ett moment, 

 som måhända ej är utan sin stora betydelse vid mellantarmens 

 digestionsarbete. — De longitudinela muskelbundtarna däremot 

 äro mera spridda och genom talrika förgreningar sins emellan 

 bildande liksom ett muskelnätverk utanpå det cirkulära inre 

 lagret. Muskelhinnan äger dock icke öfverallt och uteslutande den 

 vanliga anordningen i ett yttre longitudinelt och ett inre cirku- 

 lärt lager; i det att man ej så sällan finner längsgående muskel- 

 bundtar tränga in i luckorna mellan de cirkulära och därifrån fort- 

 sätta sig upp i slemhinnans dubbelveck, för att där fästa sig — 

 en anordning, som äfven tyckes vara ägnad att förmedla slem- 

 hinneveckens läge- och form-förändringar. Att för öfrigt inom 

 denna intestinalafdelning en synnerligen stor lifaktighet äger rum, 

 ser man dels uti den talrikhet af andningsrör (trakéer), som här 

 utbreda sig, dels ock på den städse försiggående förstörelsen och 

 nydanelsen af epiteliala celler. 



I jämnhöjd med det bakre af de slemhinneveck som afgränsa 

 matstrupen från mellantarmen, har jag iakttagit instjälpningar el- 

 ler fickliknande bildningar [diverticula, crypta) och har på dessa 

 ställen funnit de epiteliaJa förhållandena vara mer än annanstädes 

 gynnsamma för studier öfver cylindercellernas förändringar vid 

 sekretionen. (Se tafl. II, fig. 3.) 



4. Tunntarmen 1. Ileum. (Tafl. II, fig. 4 och VI fig. i.) Med 

 denna benämning har man velat belägga nästföljande afdelning af 

 matsmältningskanalen, väl därför, att man i densamma har att finna 



14 



