158 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1892, 



helt annat satt än genom porkanaler, på samma gång som man 

 ock finner dessa cellers sekret äga ett annat utseende. Ett 

 slags förmedlande form mellan ifrågavarande typer för sekre- 

 tionscellerna bilda bägarcellerna, hvilka uti sin theca äga ett 

 slags behållare för sekretet, hvilket så småningom aflägsnas ge- 

 nom en på denna befintlig mynning, ut i tarmen. Såsom någon- 

 ting egendomligt med afseende på cellkärnans struktur, torde man 

 ock böra erinra om, hurusom kärnan ofta ligger innesluten i en 

 kapsel-liknande bildning af protoplasman. Detta förhållande fram- 

 träder flerstädes hos epitelet i fram- och baktarmen; någon gång 

 kan man spåra det äfven hos de malpighiska körtlarna^ under 

 det att det saknas i mellantarmen. Någonting härifrån vä- 

 sentligt skildt äro de sekretblåsor, hvilka utmärka en del cel- 

 ler, t. ex. de i den mellersta afdelningen af sfinktern mellan 

 grof- och ändtarmen (se tafl. II, fig. 6). Man finner härvid, huru- 

 som protoplasman blifvit förträngd åt en eller annan sida af cel- 

 lens omfång, bildande endast ett mer eller mindre tunnt lager om- 

 kring sekretblåsans väggar, under det att den öfriga, den vida 

 större delen af cellkroppen, hvilken innesluter cellkärnan, kan 

 liksom en papill skjuta in i blåsans hålighet med den kärnan 

 närmast omgifvande protoplasmamassan. Fråga är väl härvid 

 ock, om ej den mer eller mindre tunna protoplasmahinna, som be- 

 gränsar sekretblåsan, kan utveckla ett skyddande kutikularbräm. 

 Jag har på några preparat trott mig finna detta, och i så fall skulle 

 man sålunda i dessa celler finna en typ, som ej så obetydligt 

 erinrade om bägarcellerna. Från de protoplasmatiska väggarna 

 af blåsan skjuta synnerligen fina trådar in i sekretrummet, hvilka 

 kunna nätlikt förena sig med hvarandra. Detta dock endast hos 

 de celler, där jag ej kunnat spåra någon ännu inledd kutikulari- 

 sering. 



Några om dessa blåsor erinrande bildningar finner man äfven 

 på flera andra ställen, såsom hos t. ex. de i tarmen mynnande 

 malpighiska körtlarna, där protoplasmasträngarna kunna rätt an- 

 senligt aflägsnas från hvarandra genom de i vakuolerna hopade 

 sekretionsprodukterna. Några förhållanden synas emellertid vara 

 genomgående såväl för de permanenta körtelcellerna som ock för 

 cylindercellerna vid deras sekretion. Man finner nämligen, huru- 

 som cellens jDrotoplasma sväller an genom sekretion från pro- 



