AURIVILLIUS: LEDDJURENS SYNFÖRMÅGA. 1 75 



Till all lycka finnas dock några former, hos hvilka kristallkäg- 

 lorna äro fast sammanväxta hvar och en med sin hornhinne- 

 facett. Detta är bland annat förhållandet hos de skalbaggar, 

 som fått namn af »lysmaskar» och »eldflugor». Exner utskar 

 ett stycke af ett sådant öga så, att hornhinnan och de vid den- 

 samma fästa kristallkäglorna blefvo oskadade, samt betraktade 

 detta preparat i mikroskopet så, att käglornas spetsar voro vända 

 mot mikroskopets objektiv d. v. s. mot iakttagarens öga, men 

 hornhinnefacetterna mot det föremål, som skulle betraktas genom 

 facettögat. Han fann då, att en ganska tydlig, upprat bild af 

 de yttre föremålen uppstod bakom kristallkäglornas spetsar. Så- 

 som ett prof på en dylik bild har han i sitt arbete lämnat en 

 fotografisk afbildning af ett bågfönster och en genom fönstret 

 synlig kyrka, sådana dessa afteekna sig i det nämnda insektögat. 

 Denna bild är visserligen ej synnerligen skarp, men dock vida 

 bättre, än man förr trott sig böra antaga. Det är dessutom så 

 godt som säkert, att bilden inuti insektögat är vida skarpare än 

 den visar sig i mikroskopet och i det fotografiska aftrycket, enär 

 det är nästan omöjligt att hindra, att en eller annan omständig- 

 het vid preparatets förfärdigande störande inverkar på bildens skärpa. 



I lysbaggens ögon äro käglornas spetsar och synstafvarna 

 åtskilda af ett ganska betydligt glasklart mellanrum, och häri- 

 genom blir det möjligt för ljusstrålar, som gått genom olika fa- 

 cetter att mötas i en punkt. D^n bild, som synes bakom ett 

 visst antal kristallkäglor är således i själfva verket sammansatt 

 af ett stort antal småbilder, som bildas en af hvarje afdelning 

 och som delvis täcka hvarandra, hvarigenom totalbilden blir 

 långt Ijusstarkare än hvar och en af dess delar. Med anledning 

 häraf kallas en sådan bild af Exner en superpositionsbild. 



Om däremot synstafvarna nå ända fram till kristallkäglornas 

 spetsar, finnes intet dylikt mellanrum, och ljusstrålar, som ingå 

 genom en facett, kunna ej inkomma i en bredvidliggande afdel- 

 ning af ögat, enär det pigment som omgifver synstafvarnas cel- 

 ler i så fall möter irispigmentet, hvarigenom ögats afdelningar 

 utefter hela sin längd blifva fullständigt afstängda från hvarandra. 

 En sådan byggnad har ögat hos de flesta daginsekter, t. ex. hos 

 dagfjärilar, trollsländor och flugor. I dylika ögon hafva kristall- 

 käglorna mycket fina spetsar och äfven, om bakom dessa spet- 



5 



