AURIVILLIUS: LEDDJURENS SYNFÖRMÅGA.. I 77 



natten lätteligen finna, att irispigmentet, endast då ljuset är helt 

 svagt, bibehåller sin plats kring käglorna, hvaremot största delen 

 af pigmentet, då ögat utsattes för fullt dagsljus, vandrar inåt så, 

 att det som en ihålig och ogenomskinlig cylinder omsluter den 

 del af hvarje afdelning i ögat, som ligger omedelbart innanför 

 kristallkäglan. Följden af denna irispigmentets vandring blir na- 

 turligtvis den, att en stor del af de snedt gående ljusstrålarna 

 hindras att komma fram till det ställe där bilden uppstår. An- 

 talet af de hvarandra täckande småbilderna blir härigenom mindre, 

 och bilden i dess helhet betydligt Ijussvagare. Irispigmentets 

 vandring i ögat hos nattfjärilar, lysbaggar och många kräftdjur, 

 har således samma betydelse, som pupillens utvidgning och sam- 

 mandragning i ryggradsdjurens ögon, och gör det möjligt för en 

 mängd leddjur att se lika bra om dagen som om natten. De 

 leddjur, som hafva ögon med appositionsbild, kunna däremot ej 

 förändra ljusstyrkan i ögats inre, utan hafva ögon, som endast 

 äro byggda för att se vid fullt dagsljus. Då skymningen inträ- 

 der, ja, ofta redan då solen går bakom ett moln, sätta de sig 

 genast alldeles stilla och se då antagligen lika litet som ett rygg- 

 radsdjur, hvilket sluter sina ögonlock. 



Det andra pigmentet, som finnes i facettögat, omsluter, så- 

 som redan är nämndt, synstafvens celler så väl på sidorna som i 

 själfva botten af ögat. Förutom det svarta pigmentet finnes hos 

 många insekter kring dessa celler äfven ett lager af fina andrör. 

 Hos natt- och skymningsinsekter lägger sig pigmentet, så länge 

 det är skumt, utanför andrören, hvarigenom dessa komma att 

 ligga omedelbart intill synstafvens celler. Andrörs-lagret verkar 

 då alldeles så som det s. k. tapeUnn i vissa däggdjurs ögon, 

 d. v. s. det reflekterar ljuset så, att detta två gånger kommer att 

 gå långs genom synstafven samt ger djurets ögon, då de ses i mör- 

 ker, en grannt lysande färg. När däremot en sådan insekts ögon 

 utsättas för dagsljuset, vandrar pigmentet in emellan synstafcel- 

 lerna och andrörslagret och förhindrar därigenom all reflexion. 

 Ögonen förlora då sin lysande glans. Hos kräftdjuren, som sakna 

 andrör, finnes ett egendomligt finkornigt lager, hvilket gör sam- 

 ma tjänst som andrörslagret i insekternas ögon. 



Hos några kräftdjur finnas ögon af en så egendomlig och 

 afvikande byggnad, att de förtjäna att särskildt omtalas. Phro- 



Entomol. Tidskr. Årg. 13, H. 3(1892). 7 '2 



