AURIVILLIUS: OM SLOKORNFLUGAN. 219 



att då man verkligen ordentligt känner ett skadedjurs lefnadsvanor, 

 så får man också därigenom vanligen kännedom om någon svag 

 punkt, mot hvilken man med hopp om framgång kan rikta sina an- 

 grepp. Hvarje rationell bekämpande af kulturväxternas sjukdomar 

 måste därför ovilkorligen börja med ett studium af sjukdomen och 

 sjukdomsorsakerna, sedan följer i andra rummet att genom noggranna 

 försök pröfva nyttan af de medel, som kunna komma i fråga att 

 användas, och till sist återstår därpå att bringa till allmänhetens 

 kännedom de medel, som verkligen blifvit pröfvade och befun- 

 nits ändamålsenliga . 



Detta förefaller så solklart, att det ej ens skulle behöfva 

 framhållas, men jag har dock trott mig i sammanhang med redo- 

 görelsen för slökornflugan böra betona denna sak, enär det före- 

 faller mig, som om man hittills i vårt land med afseende på det 

 lilla man gjort, för att bekämpa kulturväxternas sjukdomar, delvis 

 gått en alldeles motsatt väg. Man synes nämligen hafva förut- 

 satt, att vetenskapen i vårt eller i andra (!) land sutte inne icke 

 allenast med noggrann kännedom om skadeinsekternas lefnads- 

 vanor, utan ock med medel mot deras härjningar, och att allt, 

 som behöfdes, därför endast vore att sprida denna kunskap bland 

 allmänheten. Man har därför utdelat pris till böcker om skade- 

 insekterna, utan att besinna, att dylika böcker, så länge inga 

 nämnvärda undersökningar skett i vårt land, omöjligen kunnat 

 innehålla stort annat än öfversättningar af i andra land gjorda 

 iakttagelser, som för oss varit af föga eller intet värde. Och då 

 på senare tiden årligen lämnats ett anslag af 1,000 kronor för 

 anställandet af en landtbruksentomolog, synes man äfven därvid 

 så godt som uteslutande tänkt på, att denne skulle vara till, för 

 att meddela råd och upplysningar om skadeinsekter, hvaremot 

 man ej gjort något för att sätta honom i tillfälle att göra de 

 studier och försök, som bort föregå dessa råd och upplysningar. 

 Att det oaktadt en del viktiga undersökningar blifvit gjorda 

 af denne landtbruksentomolog, vill jag vara den förste att er- 

 känna, men detta beror så godt som uteslutande på oegennyt- 

 tigt och uppoffrande arbete af den, som på senare åren erhållit 

 ifrågavarande uppdrag. Af hans berättelser till K. Landtbruks- 

 styrelsen för 1890 och 1891 framgår emellertid tydligen, att 

 många och kanske de viktigaste undersökningarna ej kunnat och 



