248 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 892. 



blev derefter anbragt i en med en Bomuldsprop lukket Glas-Tube 

 og henlagt til Klaekning under passende Fugtighetsforhold. Af 

 Cellerne fremkom i den folgende Juli Maaned imod min Forvent- 

 ning i Steden for Gravehvepsen Mutilla erytJirocephala Fabr. i 

 to Exemplarer, begge Hanner, en af hver Kokon. Ved Under- 

 sögelsen af de forladte Kokon' er fandtes i hver af dem to af- 

 skudte Larvehude, hvoraf den ene laa sammenpresset i Bunden,, 

 og den tiihörte en Soleniiis-'L^rve, medens den anden laa frit 

 i Kokon'ens Midte; denne sidste var nylig afskudt og maatte 

 altsaa tilhöre den nsevnte Mutilla; Kindbakkerne vare fors3'nede 

 med 3 smaa spidse Tsender, som er det ssedvanlige Forhold hos 

 ektoparasitiske Hymenopter-Larver, Efter det forefundne at dömme, 

 synes man at vsere berettiget til at slutte, at Ahttilla-MggQt er 

 blevet aflagt paa den fuldvoxne Sûleiims-Larve, forinden Indspin- 

 dingen fandt Sted, og at Vfertl arven altsaa zkké' har vteret para- 

 lyseret? Ved Undersögelsen af den sammenpakkede Marvsmul, 

 föran i Redens Gang, bemaerkedes en endnu aaben Kanal, igjen- 

 nem hvilken den œglaeggende Ä/utilla-Hun maa vsere trsengt ind 

 til Cellerne, og Vgeggen imellen disse havde synligt Vccret ned- 

 brudt. Da Prof. Hoffer omtaler, at Mutilla Europœa's Larve 

 spinder sin egen Kokon, saa at den udkrybende Mutilla »maa 

 gjennemgnave en dobbelt Kokon», dens egen og Humlebi-Lar- 

 vens, fortjener det at bemœrkes, at der i Soleniiis-Y^okon tx\ ikke 

 fandtes Spor af noget Spind af nogen som helst Art. — Vi have 

 her altsaa en Mutilla-\rt, der opsöger Hymenopter-Reder paa 

 Planterne, for at laegge sine Mg paa de udvoxne Larver i de for- 

 laengst fœrdigbyggede Celler; i övrigt synes ialfald de hjemlige 

 Mutiller att laegge Mg hos i Jorden byggende Former. En af 

 disse Arter, Myrmosa vielanocepJiala Fabr. har jeg i en laengre 

 Aarraekke iakttaget i Juli og August Maaneder faerdes paa Sand- 

 jord, omkring de fœrdigbyggede Reder af Halictus, SpJiecodes- 

 og 7iavnlig TJiyreopus; den löber paa värme Solskinsdage ivrigt 

 sögende omkring, med Antennerne i uafbrudt Bevaegelse, ledende 

 efter Redernes tillukkede Indgange. Her graver den sig lodret 

 ned og forsvinder, for först efter en halv til en hel Times Forlöb 

 ätter at komme frem af Gangen ; men det lykkedes mig aldrig at 

 faa saadanne Reder saa velbeholdne frem, at en Konstatering af 

 yEglaegningen kunde finde Sted. Jeg gjorde da i Sommeren iSgi 



2 



