2 88 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1892. 



(alla i Trosa), kyrkoherden A. Ekström (Hållsviken), possessio- 

 naten F. T. Fresk (Alsänge, Arboga) och kaptenen J. F. Wal- 

 LANDER (Stockholm, Norrtullsgatan 39), samtlige på förslag af hr 

 G. HOFGREN. Vidare brukspatronen C. Holimqvist (Stockholm, 

 Bellmansgatan 2), handlanden A. P. Berg (Vara i Vestergötland), 

 föreslagne af landtbruksentomologen S. Lampa; provinsialläkaren 

 H. V. Rosendahl, på förslag af ordföranden; frih. A. Klinckow- 

 STRÖM genom prof. Aurivillius samt folkhögskoleföreståndaren 

 C. Wolff, på förslag af hr Sandin (Göteborg). För aftonen 

 voro införde såsom främlingar provinsialläkarne J- L. Nauman 

 (Hörup), P. Söderberg (Östhammar) sarnt grosshandlaren G. Val- 

 dau från Kamerun. 



Fil. kand. Yngve Sjöstedt meddelade en sakrik och särde- 

 les intressant skildring af insektlifvet i Kamerun, hvarifrån hr S. 

 hemfört mycket rika samlingar af insekter, tusenfotingar, m. fl., 

 samt bland högre djurordningar, i synnerhet af fåglar. Han redo- 

 gjorde för landets naturbeskaffenhet i allmänhet och växtvärldens 

 egendomligheter och deras inflytande på insekternas utbredning 

 och förekomst. I lifliga drag tecknade han de stora svårigheter, 

 h vilka en naturforskare under sin verksamhet i Kamerun har 

 att öfvervinna, dels för sin personliga del och dels för att bevara 

 de skatter han funnit och insamlat, hvilket tager mycken tid och 

 omtanke i anspråk. Bland de fiender man har att bekämpa är 

 vandringsmyran, Anonima arcciis, en af de svåraste. Dessa 

 myror vandra fram i stora massor, ordnade i ett långsträckt här- 

 nadståg, med arbetare i midten och »soldater» vid sidorna, samt 

 anfalla allt hvad som kan anfallas. Deras bett äro mycket 

 smärtsamma, och för denna fiende fly alla på marken krälande 

 djur. Då en sådan myrkolonn kommer till en mera öppen plats, 

 breder densamma ut sig på en större front, och framför denna 

 ser man då råttor, skorpioner, tusenfotingar och andra dylika 

 djur ängsliga skynda sig undan i alla riktningar under fruktan 

 för den ohejdlige fienden. Det enda krälande djur, som vågar 

 angripa denna fruktade myra, är en ödla (af släktet Alcthe), 

 hvilken djärft springer in midt i kolonnen och skyndsamt fyller 

 sitt gap med så många myror, hon på några ögonblick kan hinna 

 få fatt i, hvarpå hon hastigt aflägsnar sig från myrkolonnen för 

 att på en tryggare plats förtära sitt rof. Dessa myror tränga 



2 



