lampa; berättelse till landtbruksstyrelsen 1892. 3 



bland gräsrötterna, men deras vidare utveckling förblef obekant, 

 då de ej tålde resans besvärligheter. 



I Öjebyn berättade man äfven, att gräsmasken skulle hafva 

 visat sig föregående höst på en gammal linda, tillhörande det 

 närbelägna bostället Gran. Det blef därför angeläget att när- 

 mare taga reda på denna sak, äfvensom att undersöka lindorna 

 omkring byn. Så snart larverna af boställsinnehafvaren upp- 

 täcktes, lät han upplöja lindan, för att därigenom oroa eller döda 

 dem. Vid undersökning på platsen anträffades visserligen några 

 larver bland gräset, invid jordytan, men deras storlek (150 — 200 

 mm.), äfven som andra kännetecken öfvertygade mig snart, att 

 de tillhörde en annan nattfjärilart. De voro dock på det hela 

 taget mycket lika den verkliga gräsmasken, hvarigenom misstaget 

 blir lätt förklarligt. I hemförda grästorfvor från andra lindor 

 spårades inga gräsflylarver. 



Med stöd af läroverksadjunkten Ferdinand Ågrens kläck- 

 ningsförsök förlidet år, hvarom han afgifvit en berättelse, som 

 kommit mig till hända, blef det tämligen påtagligt, att gräsmask- 

 härjningar skulle komma att fortfara äfven denna sommar i Neder- 

 Luleå socken; ty ur 50 gräsflypuppor, som han insamlnt, fram- 

 kommo ej mindre än 46 fjärilar, ett tecken till, att parasiter 

 ännu ej fått erforderlig öfverhand för att åstadkomma härjningens 

 upphörande. Med anledning häraf beslöt jag att taga mitt huf- 

 vudkvarter i Luleå stad, hvars närbelägna, talrika lindor syntes 

 erbjuda ett förträffligt undersökningsfält. Utgången visade till- 

 räckligt, att jag härutinnan ej misstagit mig. 



Väderleken var under förra hälften af juni icke ägnad för 

 undersökningar ute å fälten, ty kyla, regn och blåst tycktes hafva 

 ingått förbund med hvarandra för att försena såväl växtligheten 

 som de lägre djurformernas utveckling. 



Oaktadt ifrigt sökande, lyckades det mig först den 3 juni 

 att upptäcka verkliga gräsflylarver eller gräsmaskar vid byn Gädd- 

 vik, en half mil ofvanför Luleå stad. Denna rätt ansenliga by 

 är belägen på båda sidor om den här ganska breda Lule älf, och 

 dithörande åker och odlingsmarker äro tämligen vidsträckta, samt 

 hafva en för grundlig afdikning passande lutning mot älfven, äf- 

 vensom en bördig och lättbrukad jordmån. Det var hufvudsak- 

 ligen på södra älfstranden, som gräsmasken förlidet år uppehöll 



