6 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1893. 



låter den afskilda öfre delen falla till marken. Därpå angripes 

 det kvarsittande bladet i den afskurna kanten af och bearbetas med 

 käkarna tills det blifvit helt och hållet förtärdt. Ej sällan griper 

 han med bröstfötterna ett närsittande blad, afbiter detta, men 

 kvarhåller den frånskilda öfre delen och äter på afskärningen tills 

 hela bladstycket strukit med. 



De af mig redan omnämnda mossbelupna lindorna, där jag 

 först upptäckte larver, och på hvilka dylika äfven förlidet år vi- 

 sade sig, undersöktes åter den 2I juni. Larverna voro nu ej så 

 talrika som vid föregående besök, emedan många sedan dess hade 

 dött. Härom vittnade de ännu på grässtråna kvarsittande, i för- 

 ruttnelse stadda eller förtorkade individerna, och större delen af 

 de ännu kvarlefvande gick sannolikt ett lika öde till mötes. A 

 andra gräslindor, där härjning icke ägde rum förlidet år, och 

 larvpesten (parasitsvampar och bakterier) ännu fått föga insteg, 

 var däremot dödligheten bland larverna obetydlig. 



Ett af gräsfälten, som var beläget i sydöstra kanten af byn 

 och omgafs af barrskog på alla sidor samt stod i förening med 

 närgränsande större fält blott genom en smal passage • vid ena 

 hörnet, hade legat oberördt af plog. Gud vet huru länge, och var 

 nu nästan helt och hållet beröfvadt sin grönska. Då jag besökte 

 platsen, voro otaliga larver stadda på vandring mot det angrän- 

 sande fältet och passerade därunder en bar fläck af omkring 10 

 kvadratmeters vidd, invid en lada, i den nyss omnämnda pas- 

 sagen. På denna lilla sterila jordyta voro några hål upptagna 

 i marken ooh uti dessa krälade en stor mängd larver, som ned- 

 fallit under sin vandring och ej förmådde praktisera sig upp. 



För att utröna hur många larver skulle kunna fångas under 

 en viss tid i ett dylikt hål, uppgräfde jag med tillhjälp af en trä- 

 sticka ett nytt sådant, som hade 30 cm. i diameter och var 10 

 cm. djupt. Detta skedde kl. omkring 8 på aftonen. Natten blef 

 sval, och larverna höllo sig då stilla, hvarför någon egentlig 

 fångst ej kunde äga rum förrän följande morgon, då det blifvit 

 varmare. Kl. 9 f. m. den 2 2:e var jag åter på stället för att 

 vittja mina fångstgropar. Från en af de äldre af dem hade nä- 

 stan alla larver aflägsnat sig och därvid begagnat en vid dess 

 ena kant befintlig trästicka såsom brygga. I den af mig upp- 

 tagna gropen voro alla som nedfallit kvar, och efter verkställd 



