LAMPA: BERÄTTELSE TILL LANDTBRUKSSTYRELSEN 1 892. 1 7 



sedermera utbryter, så åtminstone ej särdeles långt därifrån, fast 

 ingen observerat detta. Lika säkert är det äfven, att skadedjuren 

 €j genom regn eller oväder pläga nedfalla från luften. Enligt 

 hvad erfarenheten tycks visa, torde det mer sällan eller kanske 

 aldrig vara fallet, att härjning inträffar på samma linda, där en 

 sådan föregående året ägt rum. För att larver skola kunna upp- 

 stå på ett ställe, är det ju nödvändigt, att fjärilar hafva 

 förekommit där kort förut och lagt sina ägg. Om man således 

 i slutet af juli eller början af augusti finner ymnigt med gräsflyn 

 (gräsmaskfjärilar) på någon plats, antagligen en gammal linda, 

 så är det nästan gifvet, att man där skall finna äggen, och det 

 erbjuder ringa svårigheter att förvissa sig om, att så är fallet, 

 då man vet, att de afsättas i klumpar eller flera tillsammans på 

 gräset invid jordytan. Man bör då ej försumma att söka till- 

 intetgöra dem, ty skulle detta lyckas, blefve kanske en kom- 

 mande härjning förebyggd. Kan gräset af brännas, komma äggen 

 äfven att stryka med. Likaledes blefve många af dem förstörda 

 genom tramp af kreatur under betning. Det bästa medlef 

 för att oskadliggöra såväl ägg som larver blir dock alltid, 

 att plöja upp det fält, där de äro tillfinnandes, synnerligast om 

 springorna mellan tiltorna igenharfvas för att hindra larverna att 

 krypa upp. 



Själfva fjärilarna skulle nog, i fråga om små lokaler, kunna 

 betydligt förminskas till antal genom insamling med passande 

 håfvar om morgnarna, då de flyga, eller genom vältning med 

 tunga vältar, då de sitta stilla i gräset efter att nyss hafva blif- 

 vit utkläckta. 



Jag har redan visat hvad resultat, som kan vinnas genom att 

 upptaga mindre diken eller fåror, försedda med fångstgropar ; 

 men om man begagnar sig af sådana, blir det ett hufvudvillkor 

 att dagligen, hälst om aftnarna, under larvtiden vittja dem, 

 döda fångsten samt afhjälpa uppkomna fel eller ojämnheter å 

 fårornas eller groparnas väggar, på det larverna ej skola få till- 

 fälle att undkomma. Kostnaden härför blir jämförelsevis en obe- 

 tydlighet, då arbetet kan utföras af hvem som hälst. Fårorna 

 eller dikena böra vara omkring 30 cm. djupa och lika breda, 

 samt hafva lodräta väggar. Fångstgroparna anbringas först och. 

 främst i fårans båda ändpunkter samt dessutom här och där 



Entoiuol. Tidskr. Arg. 14, H. i (1893). 2 



