1 8 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I 893. 



mellan dessa, och böra naturligtvis göras djupare än fåran samt 

 vara fria från nedhängande rötter etc. De fångade larverna 

 kunna visserligen dödas i groparna medelst trästötar, men böra 

 hällre uppösas med små skoflar uti säckar, som sedan doppas i 

 kokhett vatten, och innehållet kan därpå användas till föda åt 

 svin och fjäderfä eller läggas bland dyjord i komposter, för att 

 komma till nytta. Gräsmaskens vandringar från det ena fältet 

 till det andra kunna af bry tas genom dylika fåror eller diken. 

 Sådana användes förlidet år inom 43 socknar i Finland och i 36 

 af dessa sattes härigenom en gräns för hans vidare utbredning. 



Här torde äfven böra omnämnas några andra medel, som 

 föreslagits, senast uti tvenne folkskrifter rörande ängsmasken, ut- 

 komna i Finland 1892 och författade af professor O. M. Reuter. 

 Hos oss äro dessa medel ännu knappast kända, än mindre pröf- 

 vade. De äro följande: 



Fältens öfversilning med vatten om våren, där terräng- 

 förhållandena sådant medgifva. Nyssnämnde författare anser detta 

 böra ske först när larverna blifvit utkläckta och hälst då de byta 

 om hud, ty äggen torde kunna uthärda en längre tid under vatten, 

 utan att förlora lifskraften. 



Bränning af grässtubben. Detta förut omnämnda utrot- 

 ningsmedel kan naturligtvis endast verkställas då gräset på våren är 

 vissnadt och torrt, eller eljest endast under starkare torka. För att de 

 i sitt vinterkvarter ännu befintliga, eller nyss utkläckta små lar- 

 verna skola komma i beröring med hettan och dödas, är det 

 nödvändigt att förut upprifva mossan på fältet, hvarigenom de 

 förlora sitt förnämsta skydd. Äfven under härjningen skulle brän- 

 ning nog göra nytta, om den då kan försiggå. Prof. Reuter anser, 

 att den bör hälst ske om natten, emedan larverna då skulle vara 

 mest i rörelse och vistas högre upp på grässtråna, men detta öf- 

 verensstämmer ej med min erfarenhet, ty åtminstone under kyliga 

 nätter såg jag aldrig i Norrbotten några larver krypa upp, men 

 väl på dagen under solsken, då jag äfven fann dem lifligast. 



Utströende af kalk, koksalt m. m. Desssa medel hafva 

 nog blifvit använda, men uppgifterna om resultaten äro hvaran- 

 dra alltför motsägande, för att de skola kunna rekommenderas 

 annat än till försök i mindre skala. En person i Svartlå hade 

 utstrött koksalt på en liten fläck af en härjad linda, och där 



