32 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1893. 



en blomma till en annan eller från dem till de outslagna knop- 

 parna, i hvilka han bereder sig inträde. 



Vilseledd af en tysk författare sökte jag till en början lar- 

 verna uti rapsskidorna, men förgäfves naturligtvis, då de aldrig 

 vistas där. 



Mina lådor och glasburar voro uppställda på Skäggs, och 

 det blef därför nödvändigt att återvända dit, sedan jag vid Ihre 

 insamlat ett tillräckligt antal lefvande larver. Vid det förstnämnda 

 stället fanns likväl nu inga rapsblommor, utan inplanterades 

 därför en planta af gotlandssenap (Sinapis Nigra) i en låda, 

 och larverna öfverfördes till denna plantas blommor. De flesta 

 larverna voro nu, den 9 augusti, fullvuxna och nedföUo efter 

 hand till jorden, i hvilken de genast nedkröpo. Några infördes 

 äfven i profrör fyllda med jord och nedträngde i denna så djupt 

 de kommo eller omkring 8 — 9 cm. Den 19 augusti voro ett 

 par larver förvandlade till mjölkhvita puppor, hvilka hade nästan 

 samma form som den utbildade insekten. Då jorden i lådan 

 undersöktes, påträffades där larver vid ett djup af några cm., men 

 pupporna lågo ofvanpå ytan. Den 3o:de voro två skalbaggar 

 utkläckta, och under de påföljande dagarna framkommo flera. 

 Pupptillståndet varade således blott omkring tio dygn. De ut- 

 kläckta skalbaggarna dogo efter några dagar, sannolikt af brist 

 på föda, som ej stod att erhålla i Stockholm. På grund af den 

 korta pupptiden synes det sannolikt, att flera generationer uppstå 

 under sommarens lopp. Larverna lefde äfven i blommorna till 

 den vanliga åkersenapen (Sinapis Arvensis), hvilken blommar 

 senare än rapsen, hvarigenom det blir troligt, att det just är på 

 denna växt, som rapsbaggens sista generation på året har sitt till- 

 håll. Om denna generation öfvervintrar som utbildade skalbaggar 

 hvar hälst det finnes ett passande vinterkvarter, eller om det sker 

 i larvtillståndet och följaktligen i jorden på det fält, där larverna 

 uppstått, därom är man, som jag tror, ännu i okunnighet. Att få 

 denna sak utredd, vore dock kanske af ganska stor betydelse, då 

 det är fråga om att uppfinna utrotningsmedel mot skadeinsekten. 



Som det är antagligt, att mer omfattande och långvarigare 

 undersökningar rörande rapsbaggens uppträdande och lefnadssätt 

 komma att företagas under 1893, och dessa i sinom tid blifva 

 föremål för ett utförligare omnämnande, vill jag nu öfvergå till 



