lampa: berättelse till landtbruksstyrelsen 1892. 33 



några andra skadeinsekter, som vid undersökningen af rapsplan- 

 tor ådrogo sig min uppmärksamhet. 



Då man i början af augusti öppnade baljorna, funnos i som- 

 liga af dem ett eller flera frön skadade och bruna. Deras kärna 

 var nämligen förtärd af en 4 mm. lång, fotlös och tvärskrynklig 

 larv, som var hvitgul till färgen och hade brunaktigt hufvud. 

 Denna larv är rätt liflig i sina rörelser och gnager slutligen ett 

 hål på skidans ena yägg, hvarigenom han utkryper för att sedan 

 falla till jorden, däri nedkrypa och förpuppa sig. Flera sådana 

 larver tillvaratogos, men ingen af dem gick i puppa, emedan de 

 voro angripna af små parasiter. Jag tror mig dock kunna med 

 säkerhet antaga, att de tillhörde den blygrå rapssnytbaggen 

 (CeutorJiyncJiiis Assimilis Payk.), emedan dennes lefnadssätt 

 skall vara sådant, som nyss beskrifvits, och flera individer af 

 arten medföljde den sändning af rapsbaggar, som jag på försom- 

 maren erhöll från Gotland. 



Parasitlarverna höllo sig utanpå skalbaggslarverna och togo 

 sin näring genom att utsuga deras kroppssafter. Den 3 augusti 

 undergick en sådan parasit sin förvandling till puppa och efter 

 8 dagar framkom ur denna en fullbildad stekel. En annan ut- 

 kläcktes ej förr än den 20 i samma månad. Vid Ihre voro rätt 

 många procent af rapsfröet skadade af nyss nämnda skalbaggs- 

 larver. 



Förutom dessa, lefde i skidorna andra larver^ tillhörande en 

 gallmygga, förmodligen Cecidoniyia Brassicai Winn. I följd af 

 dessa larvers närvaro blefvo skidorna krokiga och missbildade 

 och fröna odugliga. 



På rapsens rötter märktes en och annan gång utvidgningar 

 eller rundade knölar, försedda med ett rundt hål på sidan, hvilka 

 åstadkommits af larven till en annan skalbagge, nämligen blå- 

 vingade rapssnytbaggen (CeutorhyncJius Siilcicollis Gyll.). 

 Äfven denna larv utkryper genom ett litet hål och undergår inom 

 en i jorden bildad hylsa sin förvandling till puppa. 



Vid undersökning af den afskurna rapsen visade det sig, 

 att en och annan af de grofva stjälkarna var nedtill ihålig 

 samt hade ett litet rundt hål på ena sidan, hvarigenom något 

 djur utgått. Något sådant kunde numera ej ertappas, hvarför jag 



Eniomol. Tidskr. Arg. 14, H. i (1893). 3 



