LAMPA: BERÄTTELSE TILL LANDTBRUKSSTYRELSEN 1 892. 35 



men sedermera, då detta näringsämne beröfvats dem, öfvergått 

 till betorna. Af ägaren till stället erhöll jag några larver, som 

 voro gröna, med fina hvitgula ränder på ryggen, men de hade 

 ty värr blifvit skadade och dogo. Ett liknande förhållande hade 

 äfven ägt rum på Ihre, men vid mitt besök därstädes i början af 

 augusti, kunde inga larver vidare anträffas. De hade äfven här börjat 

 sitt förstörelsearbete i den kant af en med betor beväxt åker, som 

 stötte intill ett klöfverfält, och uppätit hvartenda betblad öfverallt, 

 ända till åkerns midt, där skadan tvärt upphörde. På de åter- 

 stående, oskadade plantorna fann jag blott här och där en puppa, 

 inspunnen i en tunn väfnad, men på de i närheten växande raps- 

 plantorna syntes långt fîera, stundom ända till tre stycken på en 

 och samma planta. Ur de tillvaratagna pupporna utkläcktes den 

 första fjäriln den 6 augusti, samt sedan dagligen flera, och befanns 

 det, att de voro det högst vanliga sockerärts- eller gammafiyet 

 (Plusia Gamma Lin.). Jag är därför förvissad om, att det 

 var denna nattfjärils larver, som härjat å betorna både vid Viis 

 och Ihre. 



Gammaflyet visar sig alla somrar ganska allmänt om aft- 

 narna, surrande omkring välluktande blommor samt äfven om 

 dagen i solskenet, då det flyger mycket hastigt och kastar sig 

 hit och dit i luften, men aldrig har jag förr sett detsamma upp- 

 träda i sådan mängd som nu på Gotland. Ur de vid pass femtio 

 puppor, som insamlades vid Ihre, utkom ingen enda parasitstekel, 

 hvadan man ej utan skäl kan frukta, att larverna skola komma 

 att uppträda nästa år i långt större myckenhet och förorsaka 

 betydlig skada, såvida inga oförutsedda omständigheter mellan- 

 komma och sätta en gräns för förökningen. 



Den 20 augusti var rapsen tröskad, hvarefter intet återstod 

 att iakttaga rörande densammas fiender, h varför jag då lämnade 

 Gotland och återreste till Stockholm. 



UNDERSÖKNINGARNA I HELSINGLAND. 



Geologen Herman Hedström hade under sina resor i 

 Helsingland tidigare på sommaren observerat att där, liksom i 



