40 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1893. 



orsakat ej obetydliga förluster äfven i år, men några omfattande 

 imdersökningar har jag ej haft tillfälle att företaga. Vid Skäggs på 

 Gotland stod hvetet å ett ganska stort fält ovanligt vackert, och 

 ägaren trodde, att ingen fara för detsamma nu var för handen. 

 En undersökning dagen innan jag reste därifrån visade likväl en 

 minskning af 10 procent i följd af mygglarvernas närvaro. To- 

 talförlusten å hela fältet torde gått upp till ej mindre än mellan 

 30 ' och 50 tunnor. 



Ett prof från Hästnäs myr, likaledes på Gotland, visade en 

 förlust af 24 procent och ett annat från Tveta gård, Resville 

 1 1,54 procent. 



Timotejflugan (Cleigasti-a Arviillata Zett.). Redan för 

 flera år sedan observerade jag i Vestmanland, att timotejax voro 

 skadade på det sätt, att blommorna gulnat och dött samt fläck- 

 vis bortfallit, vanligen i toppen af axet, och tyckte jag mig märka, 

 att denna sjukdom småningom tilltog under en följd af år. Samma 

 observation gjordes äfven vid Skepparviken på Vermdön, där jag 

 sedermera vistades om somrarna under åtta års tid. Jag kom 

 på länge ej underfund med hvad det var, som förorsakade åkom- 

 man, ty på de skadade axen syntes aldrig till någon insekt, som 

 kunde misstänkas såsom våldsverkaren. Till sist tog jag mig för 

 att undersöka en bladslida kort efter det skadade axets framkomst 

 och fann då där några små vaxgula fluglarver, hvilka det således 

 måste hafva varit, som angripit axet medan det befann sig inne 

 uti slidan. Dessa larver inlades i en glasburk tillika med den 

 del af strået, där de befunno sig, men alltsammans torkade snart, 

 och larverna dogo. 



Under vistelsen i Östra Karup vid foten af Hallandsås 1891 

 såg jag äfven ganska ymnigt med skadade timotejax och beslöt 

 att åter försöka utröna hvilket skadedjuret kunde vara. En mängd 

 strån insamlades således, men denna gång behandlades larverna 

 på annat sätt. Då bladslidorna ej voro märkbart skadade inuti, 

 var det tydligt, att larverna upphört att äta och voro fullvuxna, 

 innan axet lämnade dem, och då åtskilliga sådana slidor, som 

 innehållit larver, voro tomma, blef det för mig klart, att de små 

 djuren begifvit sig frivilligt därifrån för att i jorden undergå sin 

 förvandling. De larver, som insamlades, lades därför denna gång 

 i en glasburk på jord, uti hvilken de snart nedkröpo. Detta 



