lampa: berättelse till LANDTBRUKSSTYRELSEN 1892. 41 



skedde den 26 juni och redan den 2 8:e började den ena larven 

 efter den andra att öfvergå till puppa. Pupporna inlades sedan 

 i jord uti ett glasrör och här förblefvo de oförändrade ända till 

 följande vår, fastän röret förvarats inne i varmt rum. Den 13 

 mars 1892 syntes en liten fluga lifligt spatsera omkring inne i 

 glasröret och den i6:e en annan, som likväl ännu befann sig 

 kvar vid pass 5 cm. under jordytan och ifrigt arbetade på att 

 komma upp. Detta ville emellertid ej lyckas, icke därför att det 

 späda djuret ej förmådde flytta sig uti jorden, ty detta gick bättre, 

 än jag någonsin kunnat valuta, utan emedan rörelserna skedde i 

 vågrät riktning i stället för uppåt, kanske i följd däraf, att det 

 befann sig tätt invid glaset och följaktligen i dagsljuset, som tro- 

 ligen förvillade dess omdöme. Förflyttningen i jorden skedde 

 som det tycktes med tillhjälp af den mjuka blåsa, som finnes i 

 ])annan på en mängd flugarter kort efter sedan de förvandlats 

 till fullbildade insekter, och hvilken kan utspännas eller indragas 

 efter behag. Då hon utspändes, skötos jordpartiklar undan, och 

 efter hennes indragning bildades ett tomrum, hvari flugan med 

 tillhjälp af benen framflyttade sig. Där se vi kanske ändamålet 

 med denna, endast hos nyss utkläckta individer förekommande 

 apparat. 



Då det sist omnämnda flugexemplaret ej fort nog kunde själf 

 leta sig upp till jordytan, måste jag komma det till hjälp, för att 

 få ännu ett dylikt i min samling. Vingarna voro ännu outveck- 

 lade, men efter en halftimmes flitig bearbetning med bakbenen, 

 fick flugan dem slutligen i brukbart skick. De båda utkläckta flu- 

 gorna insläpptes i en glascylinder, som stod på jord i en blomkruka, 

 hvari timotejplantor insatts, och fingo sockervatten till föda, hvar- 

 igenom den ena hölls vid lif till den 26 mars. den andra till 

 den II april; men som båda voro honor, kunde ingen fortplant- 

 ning äga rum. 



I min förra berättelse uppgafs, att arten hette Cleigastra 

 Flavipes Meig. på den grund, att jag då ej sett något fullbildadt 

 exemplar, samt att utländska författare uppgifvit, att denna lefde 

 på ett liknande sätt; men mina båda utkläckta flugor tillhörde ej 

 den nämnda arten, utan en närstående, nämligen CL Arinillata 

 Zett. Herr V. M. Schöyen omnämner i sin årsberättelse rö- 

 rande undersökningar af skadeinsekter och växtsjukdomar Cl. 



