NILSSON: RESEBERÄTTELSE TILL DOMÄNSTYRELSEN. 5 1 



detta inflytande till det yttre möjligen skulle kunna framträda. 

 En dylik undersökning måste naturligtvis grunda sig på vår nu- 

 varande kännedom om trädens normala lifsföreteelser. En ökad 

 vikt erhåller densamma därigenom, att resultaten hafva tillämp- 

 ning ej blott på de af ifrågavarande insekter förorsakade ska- 

 dorna, utan naturligtvis gälla alla skador och sjukdomar på bla- 

 den, vare sig dessa äro förorsakade af djur eller växter, eller äro 

 af annat ursprung. 



Då bladen äro näringsberedande organ, blir den direkta 

 verkan af en förstöring af en större eller mindre del af blad- 

 massan en minskning i näringsberedningen eller med andra ord 

 en näringsförlust. Denna näringsförlust blir dock ej under alla 

 förhållanden proportionell mot bladförlusten. 



Till en viss grad kunna växterna skydda sig häremot, där- 

 igenom att under normala förhållanden ej bladens maximalarbets- 

 kraft tages i anspråk. Verkan af måttlig bladförlust kommer 

 därför att till större delen motverkas därigenom, att de återstå- 

 ende bladens produktionsförmåga ökas. Hafva bladen däremot 

 uppnått sin största produktionskraft, åstadkommer tydligen en 

 ytterligare bladförlust en förlust af den näring, som de förlorade 

 bladen i annat fall kunnat bereda. Tydligt är, att näringsförlu- 

 sten ökas ju större bladförlusten blir. Därvid inverka dock flera 

 faktorer. Så t. ex. är det tydligt, att näringsförlusten blir större 

 om en viss mängd barr på skottets sista årsafdelning förstöras, 

 än om en motsvarande mängd af fjorårets barr går förlorad, dels 

 emedan årets barr under normala förhållanden kunnat funktionera 

 ett år längre än fjorårets, dels ock emedan de äfven under lika 

 lång tid producera mera än fjorårets barr på grund af att de 

 växa under gynnsammare belysningsförhållanden. Likaledes inses 

 utan vidare, att förlusten af en viss mängd blad medför större 

 näringsförlust ju tidigare under vegetationsperioden den inträffar. 

 I korthet torde man kunna säga, att näringsförlustens storlek be- 

 stämmes af bladförlustens storlek, bladens ställning och den tid 

 bladförlusten inträffar. Att direkt bestämma näringsförlustens stor- 

 lek låter sig dock näppeligen göra. Däremot är det att vänta, 

 att följderna af en näringsförlust lättare kunna bestämmas. 



Den beredda näringen användes dels till skottens utveckling 

 och bladens tillväxt, skottens längdtillväxt och tjocklekstillväxten, 



3 



