52 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1893. 



dels upplagras den i stam och rot tör att följande vår användas 

 vid den första utvecklingen. Dessutom användes en del af nä- 

 ringen vid blomningen och fruktbildningen. Tydligt är att en 

 näringsförlust skulle kunna utöfva inflytande på alla dessa för- 

 hållanden eller med andra ord medföra en nedsättning af 1) bla- 

 dens storlek, 2) skottens längd, 3) årsringarnas bredd ^, 4) frö- 

 sättningen samt 5) en minskning af reservnäringen och 6) möjli- 

 gen en förändring af det antal sidoskott, som kommer till ut- 

 bildning. ^ 



Af dessa kunna i, 2, 3, 4 och 6 med lätthet bestämmas. 



Äfven en minskning af reservnäringen kan, om än med större 

 svårighet, direkt bestämmas. Detta är dock ej nödvändigt, ty 

 reservnäringen användes för utvecklingen af följande års skott, 

 och därför bör en minskning af densamma äfven framträda som 

 en minskning af dessa skotts tillväxt. Sträcker sig skadan så 

 långt, att alla blad förstöras, är reservnäringen nödvändig för 

 drifvandet af knopparna. Förminskas densamma genom uppre- 

 pade angrepp så mycket, att ej tillräcklig näring finnes att ut- 

 veckla bladen så långt att de kunna bereda ny näring, blir följ- 

 den häraf växtens död. Då, under normala förhållanden, träden 

 ej använda all sin reservnäring årligen, utan en större eller min- 

 dre del finnes på lager, och detta förråd är större hos utvuxna 

 träd än hos yngre, är det tydligt, att träden genom förlust af 

 reservnäring, duka under förr, ju mindre de äro. Däraf förklaras, 

 att plantor ha mindre motståndskraft än äldre träd. 



Förutom nedsättning i fruktsättningen och olikheten i sido- 

 skottens antal, blir sålunda följden af bladskador en tillväxtför- 

 lust. Känner man tiden för bladskadans uppkomst, är det möj- 

 ligt, att närmare bestämma på hvilket eller hvilka skott minsknin- 

 gen af längdtillväxten öch bladens storlek bör framträda, samt i 

 hvilken eller hvilka årsringar nedsättningen af tjocklekstillväxten 

 bör visa sig. Uppkommer skadan på våren, innan ännu skotten 

 nått sin fulla längd och bladen sin fulla storlek, är det möjligt 

 att tillväxtförlusten kommer att framträda redan under härjnings- 



^ Äfven en minskning af den från kambiet utåt bildade väfnaden skulle 

 kunna ifrågasättas, ehuru den på grund af leptomets ringa årstillväxt blir svår 

 att påvisa. 



'■^ En likartad tillväxtnedsättning träffar naturligtvis äfven roten. 



4 



