66 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1893. 



orörda. Sedermera har S. Lami'a i Entomologisk Tidskrift 1892^ 

 sid. 41 — 44, lämnat en skildring af denna stekels uppträdande^ 

 Däri framhàlles, att den 1891 icke uppträdde i något större an- 

 tal. Detsamma var äfven förhållandet förliden sommar. Endast 

 på enstaka tallar iakttogs vid mitt besök färska angrepp. Orsa- 

 ken till att dess massuppträdande inskränktes till ett år, synes 

 vara att tillskrifva någon af parasitsvampar förorsakad sjukdom, 

 som dock ej blifvit närmare undersökt. 



Innan närmare redogörelse för mina iakttagelser öfver den 

 inverkan larverna utöfvat på tillväxten meddelas, torde det vara 

 lämpligt, att i korthet anföra hufvuddragen af denna stekels ut- 

 vecklingshistoria och särskildt larvernas sätt att äta. 



Flygtiden synes i allmänhet inträffa ganska tidigt, innan ännu 

 tallens årsskott hunnit utvecklas. Äggen läggas i allmänhet nära 

 spetsen af fjorårets afdelning af skotten och många tillsamman. 

 Det vill synas som om de behöfva ganska lång tid till sin ut- 

 veckling, ty enligt mina under sommaren gjorda iakttagelser så 

 väl i Stockholmstrakten som vid Grönbo träffas unga larver först 

 i början på augusti, och säkert torde åtminstone vara, att de ej, 

 blifva utvecklade innan årsskottens längdtillväxt hunnit fullt af- 

 slutas. De lefva många tillsammans och börja sitt ätande där 

 de framkommit, nämligen på öfre delen af fjorårets afdelning af 

 skotten och fortsätta sedan nedåt längs skotten. I början äta de 

 ej hela barren, utan kvarlämna medelnerven. Sedermera äta de 

 ej blott hela barren ända till slidan, utan gnaga äfven på barken, 

 dock ej synnerligen djupt. I följd häraf äro de angripna tallarna, 

 äfven sedan larverna lämnat desamma, lätta att igenkänna därpå^ 

 att närmast under årsskotten kvarsitta barrens medelnerver såsom 

 borst rundt omkring stammen, längre ned kvarsitter blott själfva 

 basaldelen af kortskotten, och dessutom finnas smärre sår här och 

 där på stammen. Äro de äldre barren uppätna, utan att larverna 

 hunnit sin fulla utveckling, bege de sig åter uppför stammen för 

 att äta af årsskottens barr och börja därvid, såsom naturligt är, 

 vid skottens bas och fortsätta uppåt. Emellertid torde det vara 

 tämligen sällan de förhålla sig på detta sätt. Något vanligare 

 .synes vara, att de, då skottens ställning gör det möjligt, öfvergå 

 från de äldre delarna af det skott, på hvilket de börjat, till ett 

 annat skott och i så fall kunna de börja på årsskottet äfven från 



18 



