8i 



LITTERATUR. 



Den såsom entomologisk skriftställare flitige professor O. M. 

 Reuter i Helsingfors har under ett års tid redan hunnit offent- 

 liggöra sin tredje afhandling, förutom en på tyska språket, an- 

 gående ängsmasken. Då den senast utgifna kommit mig tillhanda 

 först sedan min berättelse om undersökningarna i Norrbotten blif- 

 vit tryckt, och dess intressanta innehåll antagligen ej på annat 

 sätt kommer till svenska allmänhetens kännedom, så tager jag 

 mig friheten att här i möjligaste korthet redogöra för detsamma. 



Af handlingens titel är följande: Ängsmasken II. Berättelse 

 öfver en på K. Finska Hushållningssällskapets bekostnad 

 sommaren 1892 företagen resa i och för studium af ängs- 

 masken och de naturliga medlen till dess utrotande af O. 

 M. Reuter. Den är 28 sidor stark och indelad i två afdelningar, 

 af hvilka den första behandlar »Undersökningar om maskens 

 härjningar». Här underrättas man om, att dylika, delvis af myc- 

 ket allvarsam beskaffenhet, förekommo äfven år 1892 uti många 

 trakter af Finland, dock företrädesvis på sådana ställen, som 

 förut under härjningsperioden blifvit skonade. 



Den regniga försommaren hade haft föga inverkan på gräs- 

 masken, icke ens en öfversvämning, som på våren lagt en trakt 

 under vatten i tre till fyra veckors tid, kunde hindra skadedjuren 

 från att sedermera uppträda på samma ställe. Författaren anta- 

 ger därför, att äggen, icke larverna, där öfvervintrat, då de sist- 

 nämnda ej skulle kunna motstå en längre tids vistelse i vatten. 



I likhet med undertecknad hyser författaren den åsikten, 

 att »den egentliga härden för gräsmaskens utveckling äro tåtel- 

 tufvorna>, och man börjar äfven bli allt mer öfvertygad om, att 

 tuftåteln (Aira Cœspistosa) bör utrotas och ersättas med timotej 



Entomol. Tidskr. Årg. 14. H. 2 (1893). i 6 



