82 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 893. 



eller ängskafle. — Gödning med latrinspillning tros vara ett 

 medel mot gräsmasken. För öfrigt framhåller äfven författaren 

 nyttan af de angripna fältens plöjning, dock hälst på våren, på 

 det man må hinna i tid beså dem med hafre. Sker plöjningen 

 först efter härjningens upphörande, båtar den föga, ty masken 

 skall naturligtvis uppträda följande år på närbelägna gräsvallar, 

 som förut gått fria för härjning, om den föregående generationen 

 fått i fred utveckla sig. 



Den omständigheten att gräsrötterna efter en härjning stundom 

 befunnits skadade så, att till och med tåteltufvorna förlorat sitt 

 fäste i marken, har man vanligen tillskrifvit gräsmasken. För 

 sin del har undertecknad alltid betviflat, att detta skadedjur kan 

 vara orsaken härtill, men jag kom ej i tillfälle att se några på 

 så sätt angripna gräslindor under vistelsen i Norrbotten. Detta 

 lyckades likväl för förf., som således kunde undersöka dylika, 

 hvarvid han öfvertygades om, att skadan åstadkommits, icke 

 genom gräsmask, utan af grå och fotlösa larver till de tvåvingade 

 och myggliknande insekter, som vanligen benämnas harkrankar 

 (Tipula) . 



Den andra och intressantaste afdelningen handlar om »Un- 

 dersökningar om maskens förgörande», hvilka här behandlas ut- 

 förligare än i de föregående af handlingarna om ängsmasken. Däri 

 omnämnes först, att en hr K. G. Bergström i Tammerfors upp- 

 täckt ett medel, bestående af ett pulver, som ovilkorligen skulle 

 döda maskarna, om det utströddes på fältet i ett tunnt lager. 

 Länsagronomen M. Bremer hade försökt medlet med god fram- 

 gång, men ansåg det nog dyrt, då en »tunna» sådant pulver 

 kostade 4 mark (2,88 kr.) och »5 à 10 tunnor» behöfvas till V2 

 hektar. Uppfinnaren håller medlets fabrikation hemlig, och om 

 det är oskadligt för gräset eller ej, omnämnes icke af författaren. 



Bland larvsjukdomar anföras två slag, nämligen sådana, som 

 förorsakas af svampsporer (nmscardin) och de som uppkomma 

 af bakterier (flacherie och pebrin). Sporer till den svamp, som 

 angriper ållonborrelarverna, nämligen Botrytis Tenella, utströddes 

 såväl af förf. som andra bland gräsmaskar i försökskärl, utan 

 något säkert resultat. Enligt Lecoeur skola de dock angripa 

 larven till frostfjärilen (Cheimatobia Bruinata L.) 



Hos herr G. Durchman uppstodo parasitsvampar i försöks- 



