LAMPA: LITTERATUR. 07 



dock alltid anträfifat knäpparelarver, hvarför frågan om dess skad- 

 lighet för friska korn eller plantor ännu kan anses oafgjord. 



Äfven om harkrankslarvernas skadlighet har man tvistat, då 

 mången ansett, att dessa taga sin föda endast från växtmyllan i 

 jorden. Man har likväl på senare tiden kommit till full visshet 

 om, att dessa grå och fotlösa larver göra skada på de flesta 

 kulturväxters både rötter och blad samt att de förekomma ymni- 

 gast på öar och i kusttrakter. I Norge hafva de uppträdt i 

 västra delen, men icke så vidt man vet uti den östra. Den all- 

 männaste arten är kål-harkranken (Tipula Oleracea), hvilken tal- 

 rikast vistas om hösten på gamla och fuktigt belägna ängar, där 

 honan i augusti och september lägger sina 2 — 300 ägg vid gräs- 

 rötterna, och larverna sedan förekomma den följande sommaren. 

 På gräset göra dessa larver föga märkbar skada (se likväl refe- 

 ratet öfver »ängsmasken» à sidan 82), men efter gräsvallens plöj- 

 ning och besåning, lida vårsädesplantorna mången gång betydligt 

 genom deras angrepp. 



Författaren lämnar utförlig beskrifning på såväl larven som 

 den utbildade insekten samt uppmanar till uppmärksamhet rörande 

 de många arterna i släktet, på det man må få utredt, hvilken 

 eller hvilka af dessa, som äro skadliga för något visst växtslag. 



Såsom utrotningsmedel anbefalles vältning, hälst med något 

 slags järnvält, vid den tid på dygnet, då larverna befinna sig ofvan 

 jord för att äta af sädesbroddens blad, hvilket äger rum om natten 

 eller äfven på dagen under mulet väder. De larver, som då ej 

 krossas af välten, få svårt att nedkrypa igen sedan jorden till- 

 packats och blifva ett lätt byte för sina fiender. Genom en för- 

 nyad vältning blifva många af de kvarlefvande dödade. Såsom 

 medel att förekomma skadedjurets uppträdande rekommenderas att 

 plöja de gamla gräsfälten innan harkrankarna hunnit på dem lägga 

 sina ägg; att låta kreatur af beta fälten eller att beströ dem med 

 gaskalk eller koksalt vid tiden för äggläggningen. Då det van- 

 ligen är på fuktig mark, som harkrankarna hafva sitt förnämsta 

 tillhåll, tillrådes densammas fullständiga afdikning och för öfrigt 

 ymnig gödning samt omsorgsfull skötsel. 



Kornflugan (Chlorops Tccniopîis) äfvensom kornbladflugan 

 (Hydrellia Griseola) hafva under år 1892 uppträdt äfven uti 

 Norge i högre eller mindre grad. Den sistnämndas larver minera 



