I02 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1893. 



ofta söndriga och utnötta exemplar finna på stigar eller vid skogs- 

 bryn. Men äfven i september och större delen af oktober visade 

 faunan en ytterlig fattigdom, och några sällsynta arter voro knap- 

 past att finna. Dessa månader voro däremot, tillika med de för- 

 sta veckorna i november den ypperligaste larvtiden. 



Vid sökandet efter larver gäller det först och främst att veta 

 Jivar man skall söka, ty endast på vissa platser kan man hoppas 

 på något bättre resultat. Så har bushskogen visat sig vara högst 

 larvfattig och äfven vid skogsstigar, där en del fjärilar, såsom 

 CymotJioe-, Aterica- och Eiiryphene-SLXier, regelbundet uppehålla 

 sig, blir skörden alltid klen. Öppna, soliga platser vid sidan 

 af skogen, farmer med glest stående träd och slingerväxter, dessa 

 äro däremot platser, som sällan lämna sökaren utan lön. Larver 

 och puppor träffas hufvudsakligen på blad och grenar, men äf- 

 ven fällda trädstammar o. dyl. få ej förbigås, och lämna stun- 

 dom goda skördar, i synnerhet af puppor, hvilka genom sin med 

 omgifningen öfverensstämmande färg — mimicry — först vid 

 noggrannaste undersökning kunna upptäckas. Jag har sett och 

 äfven medfört hem exempel på, att så väl larv som puppa af 

 Hexvitsotiia Kirbyi kunnat så fullständigt äga underlagets färg, att 

 ej blott dettas allmänna färgton, utan äfven många dess finaste ny- 

 anseringar hos dem återfinnas. 



Larvuppfödningen fordrade, för att lyckas, rätt mycken om- 

 sorg; dagligen skulle nytt foder inläggas i alla burarna, och då 

 detta ofta måste hämtas långt borta, där larverna blifvit tagna, 

 åtgick en rundlig tid, innan alla burarna blifvit genomgångna. 

 En ständig oro förorsakade myrorna, hvilka voro ytterst svåra 

 att afhålla från burarna, där de visste att vid hvarje obevakadt 

 ögonblick intränga. Andra skadedjur voro flug- och stekellar- 

 ver, hvarom mera vid tal om dessa längre fram. 



Sedan larverna blifvit uppblåsta, inlades de omedelbart i en 

 bleckdosa; denna torkades först vid låga, hvarefter något naftalin 

 inströddes och betäcktes af ett bomullslager. För att hindra 

 minsta fuktighet att intränga, hvilket i så fall mjukade upp hu- 

 den och kom den att förlora åtminstone de mera ömtåliga fär- 

 gerna, tilltrycktes locket därpå genast och stearin smältes rundt 

 kring fogen. På detta sätt, som jag först började använda sedan 

 jag praktiskt fått erfara den fuktiga luftens förstörande inverkan, 



6 



