Io6 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1893. 



och dess släkting, den sammetsbruna Pi\ EtJiyra fladdra omkring 

 med den blågrå, under brunbrokiga Ergolis Enothrea; vidare de 

 allmänna Precis Sophia och Aci'œa Boiiasia. 



Synnerligt egendomlig flykt har Danais CJirysippus (var. 

 Dorippus), ty den sker nästan vågformigt, under det att vingarna 

 äro i stark dallring. Vid skogsbryn eller vid sidan af det höga 

 elefantgräset träffas Mycalcsis Rœsaces och den hvita Pontia. 



Den förra kan äfven ofta visa sig bland gräset vid låg, 

 fuktig terräng. Tillsammans med den håller sig Precis Sophia. 



Talrika Hesperider tumla lekande omkring bland blommorna. 

 På de omtalade, af slingerväxter bevuxna öppna platserna kan 

 man någon gång få se den i samlingar så sällsynta Salamis 

 Temora draga fram under afmätta vingslag eller hvilande på ett 

 blad, då och då uppslående sina praktfulla, i blått och violett 

 skiftande vingar. 



En annan art af samma släkte. Salamis aJtacardii^ ungefär 

 lika stor, hvit och mörk, med små röda, af gult och svart be- 

 gränsade solar och i viss belysning äfvenledes violettskimrande, 

 är däremot vida allmännare och föredrager gles skog. Vid klart 

 solljus svingar han sig behagfullt upp bland trädkronorna, utbre- 

 der sina prålande vingar, sänker och höjer sig, kretsande fram 

 och tillbaka på sträckta vingar. Därpå slår han ned på något 

 blad, ell-er oftare på dess undersida, där han hvilar med ned- 

 vändt hufvud och hopfällda vingar. Ej sällan uppskrämmes han 

 från sin hviloplats, då man går på bredare skogsstigar, vid hvil- 

 kas sida han gärna sitter. Är det vackert och solljust, blir äf- 

 ven den ståtliga Diadcma Salmacis synlig och stryker fram ej 

 högt öfver vägen; däremot har jag aldrig sett den liksom före- 

 gående, höja sig upp bland trädens kronor, då den är mer trög 

 och sätter sig på bladens undersida. 



De här nämnda arterna höra i allmänhet till de vanligare, 

 som därför gifva en viss karakteristisk prägel åt det område, där 

 de uppträda. Dessemellan ser man en och annan sällsyntare 

 form, som dock här ej kan angifvas. 



De stora nattfjärilarna stå knappast att få utan genom 

 larvuppfödning, åtminstone har jag sällan lyckats få se dem ute. 

 Bland de ståtligaste, som utkläckts, vill jag nämna en Saturnid, 

 stor ljusgul med solar, nämligen Atitherœa Dione. Larverna 



