SJÖSTEDT: FRAN KAMERUN. I07 



voro svarta med ljusgula taggar och insamlades under någon 

 vecka i närmare ett hundratal samt förpuppade sig till största 

 delen. Mycket talrik var samtidigt en brun och svart, ljus- 

 luden Gastropacha-\ds\, som blef ända till 8 — 10 cm. lång. 

 Intressanta genom sina tåg äro processionsspinnarna, Atiaphe, 

 hvaraf jag i okt. — dec. fick en ansenlig mängd. De spunno se- 

 dermera in sig i ett gemensamt, gulbrunt hölje och kläcktes i 

 februari. Bland Sphingider är Acherontia Atropos den största. 

 Ett par vackra Deilephila finnas äfven i fullständig serie, likaså 

 den praktfulla Gonometa Nysa m. fl. 



Med den tilltagande värmen började snart Orthopterernas 

 högljudda skaror att ökas; på gångar och gräsmattor, buskar och 

 slingerväxter — öfverallt sågos vimlande skaror af Acridider 

 och Locustider, talrika så väl till arter som individer. En vår 

 Locusta viridissinia mycket lik art var allmän. I skogen träf- 

 fades ofta en mycket stor art med tunna bladgröna vingar. Några 

 arter med hårda, uppblåsta täckvingar höra äfven till skogen. 

 Vid några tillfällen erhöll jag genom infödingarna en ofantligt stor 

 Gryllid, men blott i få exemplar. 



En afton fick jag vid passerandet af faktoriplanen plötsligt höra 

 ett från marken kommande, gällt brusande ljud; framåtlutad gick jag, 

 steg för steg lyssnande, för att upptäcka hvarifrån det kom. Det 

 allt starkare dånande ljudet var absolut detsamma, som höres 

 från ett i hastig gång varande tröskverkshjul. Mitt närmande 

 oroade djuret och det blef hastigt tyst; men efter några ögon- 

 blick var musiken åter i gång och blef, då jag kommit närmare, 

 så intensiv, att den häftiga vibrationen gjorde örat nästan okänsligt 

 under några ögonblick efter sedan den upphört. Slutligen upp- 

 täcker jag i månljuset ett hål i marken och däröfver en uppka- 

 stad jordhög, på hvilken den ifriga musikern satt. I nästa ögon- 

 blick var han som ett skott försvunnen i gången, men tycktes 

 vara för sånglysten att kvarblifva där, hvarför han snart tittade 

 fram och blef så gripen. Understödd af mina svarta medhjälpare 

 fångade jag under nattens lopp närmare ett tjugutal af de präk- 

 tiga djuren genom att hälla vatten i gångarna, då de begåfvo sig 

 upp. Äfven följande aftnar fortsattes jakten framgångsrikt. Det 

 var dock endast någon vecka de afhördes. En Gryllotalpa, 

 något mindre än vår Gr. vulgaris, mullvadsyrsan, lefver i san- 



1 1 



