no ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1893. 



formiga talc borttages. Nästena äro till hela sin längd genom- 

 satta af större eller mindre kamrar, vanligen i — 2 cm. i genom- 

 skärning och skilda genom helt tunna väggar. Genom små 

 cirkelrunda hål, ett eller två till hvarje kammare, står hela la- 

 byrinten i kommunikation. Äfven under jorden sträcker sig ett 

 komplex af kamrar och gångar. 



Under nästan ett års tid hade jag vid upprepade tillfällen 

 undersökt dem i hopp att finna någon »drottning», krossat dem 

 bit för bit utan att lämna ett rum oundersökt, men alltid för- 

 gäfves. Endast arbetare, soldater, larver och puppor o. s. v. 

 sågos i enorma massor; icke häller några bevingade könsindivi- 

 der funnos, och hoppet att någonsin få en »drottning» blef allt 

 svagare. Äfven strax efter regntiden blef resultatet detsamma, tills 

 slutligen en dag i november ett helt moln af svartvingade indi- 

 vider fladdrade fram ur ett krossadt bo. Detta gaf hopp om, att 

 rätta tiden nu vore inne; negrerna fingo tillsägelse att hämta bon 

 och bära ned dem till en bredare och tilltrampad väg, för bättre 

 kontroll, att inga kröpo sin väg utan undersökning. Glädjen 

 blef äfven stor, då vid öppnandet af en cell en gulhvit, masklikt 

 krypande varelse visade sig — det så länge sökta djuret. För- 

 siktigt hackades det fram och lades först på marken, där det 

 med största svårighet kröp omkring, släpande sin otympliga kropp 

 efter sig. Jag ville nämligen se, hvad de andra skulle taga sig 

 till, om de skulle samlas omkring sin drottning liksom bina kring 

 visen, men detta var ej förhållandet. De bekymrade sig icke ens 

 om henne; endast några »arbetare» kommo fram och sökte hjälpa 

 henne undan, men tycktes snart ledsna och kröpo sin väg. De 

 kring drottningens närmast varande kamrarna voro ofta fullstän- 

 digt fyllda med ägg; dessa blefvo sällsyntare ju längre därifrån 

 rummen voro belägna, hvilken omständighet var ett gif akt 

 att förfara varsammare i den mån äggen blefvo talrikare, så att 

 den ömtåliga varelsen ej skulle skadas, då hennes cell öppnades. 

 Ofta är hos termiterna denna senare af ett särskildt utseende och 

 storlek, men så var här icke fallet. Icke häller var drottningens 

 plats bestämd, i det hon ibland träffades i något högre beläget 

 rum, ibland lägre ned. Under samma och följande dagar erhöllos 

 ytterligare 25 st., däribland äfven af två andra termitarter, den 



14 



